ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 544/1976/21  Номер провадження 22-ц/814/1503/22	Головуючий у 1-й інстанції Ощинська Ю.О.  Доповідач ап. інст. Пікуль В. П.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 листопада 2022 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду
цивільних справ:
головуючого Пікуля В.П.,
суддів Одринської Т.В., Панченка О.О., 

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою приватного акціонерного товариства «Каплинцівське», в інтересах якого діє представник – адвокат Литвиненко Дарина Геннадіївна, на рішення Пирятинського районного суду Полтавської області від 31 березня 2022 року у справі за позовом  ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Каплинцівське» про стягнення боргу за договором оренди,
В С Т А Н О В И В:

ОПИСОВА ЧАСТИНА
Короткий зміст позовних вимог
У листопаді 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до приватного акціонерного товариства «Каплинцівське» (далі – ПрАТ «Каплинцівське») про стягнення боргу за договором оренди.
В обґрунтування уточненої позовної заяви зазначено, що позивач є власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,200 га (кадастровий номер 5323882600:00:006:0014), що розташована на території колишньої Дейманівської сільської ради Пирятинського району Полтавської області. Між ОСОБА_1 (орендодавець) та ПАТ «Каплинцівське» (орендар) було укладено договір б/н від 13 липня 2013 року оренди вказаної земельної ділянки (далі - договір), термін якого сплив у 2020 році. 
У відповідності до пункту 4.4 договору орендар зобов`язувався вносити орендну плату до 31 грудня відповідного року оренди. Проте зобов`язання в частині внесення орендної плати за останній рік оренди земельної ділянки орендарем не виконані, в результаті чого ПрАТ «Каплинцівське» заборгувало позивачеві орендну плату за 2020 рік в розмірі 3098,12 грн: 3871,56 грн : 365 дні х 292 дні (до 20 жовтня 2020 року). За таких обставин, з урахуванням зазначеної норми, сума боргу з урахуванням індексу інфляції, яку відповідач зобов`язаний сплатити на користь позивача станом на 25 січня 2022 року становить 3387,95 грн, 3 % річних від несплаченої суми складає 99,00 грн, розмір пені, яка підлягає стягненню, становить 503,40 грн. 
У зв`язку з вищевказаним, з урахуванням уточнення позовних вимог, позивач прохав суд стягнути з ПрАТ «Каплинцівське» на її користь заборгованість за договором оренди земельної ділянки з урахуванням індексу інфляції в розмірі 3387,95 грн, 3 % річних в розмірі 99,00 грн, пеню в розмірі 503,40 грн, а всього 3990,35 грн та понесені судові витрати.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Пирятинського районного суду Полтавської області від 31 березня 2022 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ПрАТ «Каплинцівське» про стягнення боргу за договором оренди задоволено.
Стягнуто з ПрАТ «Каплинцівське» на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором оренди земельної ділянки, з урахуванням індексу інфляції у розмірі 3387,95 грн, 3 % річних у розмірі 99,00 грн та пеню у розмірі 503,40 грн, а всього на загальну суму 3990,35 грн.
Стягнуто з ПрАТ «Каплинцівське» на користь ОСОБА_1 сплачений останньою при зверненні з позовом до суду судовий збір в розмірі 908,00 грн.
Стягнуто з ПрАТ «Каплинцівське» на користь ОСОБА_1 у відшкодування понесених нею витрат на правничу допомогу у розмірі 3000,00 грн.
Вимоги, які зазначені в апеляційній скарзі
З рішенням Пирятинського районного суду Полтавської області від 31 березня 2022 року не погодився відповідач та оскаржив його в апеляційному порядку.
ПрАТ «Каплинцівське» в апеляційній скарзі прохало суд скасувати оскаржуване судове рішення у частині стягнення пені в розмірі 503,40 грн та стягнення заборгованості за договором оренди землі з урахуванням індексу інфляції в розмірі 3387,95 грн та прийняти у цій частині нове рішення, яким відмовити у стягненні пені та стягнути з відповідача заборгованість із орендної плати в загальній сумі 2486,74 грн без урахування податків та зборів і 289,95 грн інфляційних втрат; в іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Позиція учасників справи
Узагальнені доводи, наведені в апеляційній скарзі 
На думку особи, яка подала апеляційну скаргу, рішення Пирятинського районного суду Полтавської області від 31 березня 2022 року в частині стягнення пені, а також зазначення повної суми орендної плати, без вирахування податків на доходи фізичних осіб та військового збору, прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому має бути скасованим.
Відповідач зазначає, що умовами договору оренди земельної ділянки не встановлено розмір пені за порушення виконання грошового зобов`язання, що також не визначено і на законодавчому рівні.
Також скаржником зазначено, що стягувана сума орендної плати має вказуватись в судовому рішенні без урахування податків і зборів, які в свою чергу має сплатити орендар як податковий агент платника податку.
Щодо доводів, наведених у відзиві на апеляційну скаргу 
Відзив на апеляційну скаргу не надходив. 
Відповідно до частини третьої статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА
Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходить до такого висновку.
Щодо розгляду справи без виклику сторін
Відповідно до частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Згідно частини першої статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Враховуючи, що в уточненій позовній заяві зазначено ціну позову 3990,35 грн, що є менше ніж сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осібта беручи до уваги положення частини тринадцятої статті 7, та статті 369 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без виклику сторін в порядку письмового провадження. 
Встановлені обставини справи
Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯБ № 942856 від 16 листопада 2006 року, виданого на підставі розпорядження голови Пирятинської районної державної адміністрації від 30 грудня 2005 року № 458, є власником земельної ділянки площею 3,200 га розташованої на території Дейманівської сільської ради Пирятинського району Полтавської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 5323882600:00:006:0014 (а.с. 6).
13 липня 2013 року ОСОБА_1 (орендодавець) та ПАТ «Каплинцівське» (орендар) було укладено договір оренди землі б/н, на підставі якого в оренду передана земельна ділянка сільськогосподарського призначення загальною площею 3,200 га з кадастровим номером 5323882600:00:006:0014.
Пунктом 4.3 даного договору передбачено річну орендну плату за використання об`єкта оренди, яка починаючи з дати реєстрації права оренди встановлена в розмірі 5 % від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки визначеної в пункті 2.3 цього договору і складає 3871,56 грн за 1 рік оренди.
Відповідно до пункту 2.3 договору нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 77431,26 грн. 
Згідно з пунктом 3.1 вказано, що договір укладено на строк 7 років, при цьому строк дії договору оренди землі визначено сторонами з урахуванням вимог статті 19 Закону України «Про оренду землі». 
Пунктом 4.2 договору передбачено, що обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексації. 
У відповідності до пункту 4.4 договору орендна плата вноситься у такі строки: щорічно до 31 грудня по домовленості сторін у грошовій, відробітковій формі та/або натуроплатою із складу ПАТ «Каплинцівське» за затвердженими орендарем цінами. Утримання податків та зборів за цим договором здійснюється відповідно до законодавства України.
Відповідно до пункту 4.7 у випадку несплати орендної плати з вини орендаря з орендаря справляється пеня в розмірі згідно законодавства.
У відповідності до умов пункту 13.1 договору за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань за договором сторони несуть відповідальність відповідно до законодавства України та договору (а.с. 7-9).
Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, договір оренди земельної ділянки був підписаний орендодавцем ОСОБА_1 та орендарем ПАТ «Каплинцівське» та зареєстрований 24 травня 2016 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Реус Р.В. про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 27 травня 2016 року. Крім того, 20 жовтня 2020 року внесено відомості про припинення іншого речового права (а.с. 49-52).
Ухвалою Пирятинського районного суду Полтавської області від 20 січня 2022 року було замінено неналежного відповідача ПАТ «Каплинцівське» на належного – ПрАТ «Каплинцівське» (а.с. 56).
Позиція апеляційного суду
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно із статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Частиною першою, другою статті 21 Закону України «Про оренду землі» (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди.
Відповідно до частини другої статті 409 ЦК України власник земельної ділянки має право на одержання плати за користування нею. Розмір плати, її форма, умови, порядок та строки її виплати встановлюються договором.
Щодо стягнення пені
Звертаючись до суду першої інстанції із уточненою позовною заявою ОСОБА_1 прохала суд стягнути з відповідача на її користь пеню у розмірі 503,40 грн, що мотивовано положеннями ЦК України та Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань». 
Договором оренди землі, який укладено між сторонами даної справи, пунктом 4.7 передбачено, що у випадку несплати орендної плати з вини орендаря з орендаря справляється пеня в розмірі згідно законодавства.
За правилами статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
З вищевказаного вбачається, що нормами цивільного права закріплено загальні положення щодо відповідальності боржника перед кредитором за порушення зобов`язань; у той же час вищевказана норма права не містить в собі зазначення розміру пені, яка підлягає стягненню.
У свою чергу, звертаючись до суду з позовом, позивач вказала, що статтею 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» передбачено, що розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.
Відтак, вищевказана правова норма не встановлює розмір штрафної санкції за порушення грошового зобов`язання, а визначає певний спосіб її формування (у відсотковому відношенні, розмір відсотків визначається через облікову ставку Національного банку України), а тому не може бути застосована у даному випадку як законна підстава для визначення розміру стягуваної пені.
Водночас в преамбулі Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» вказано, що цей закон регулює договірні правовідносини між платниками та одержувачами грошових коштів щодо відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань. Суб`єктами зазначених правовідносин є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та господарювання, а також фізичні особи-суб`єкти підприємницької діяльності.
Отже, дія Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» поширюється на конкретно визначене коло осіб, а тому норми даного закону не можуть бути застосовані до спірних правовідносин.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 грудня 2019 року по справі № 904/4156/18 викладена правова позиція, відповідно до якої розмір пені за порушення грошових зобов`язань встановлюється в договорі за згодою сторін. У тому випадку, коли правочин не містить в собі умов щодо розміру та бази нарахування пені, або містить умову про те, що пеня нараховується відповідно до чинного законодавства, сума пені може бути стягнута лише в разі, якщо обов`язок та умови її сплати визначено певним законодавчим актом.
Враховуючи, що в договорі оренди земельної ділянки між сторонами не обумовлено розміру пені, яка підлягає стягненню з орендаря на користь орендодавця за порушення грошових зобов`язань, а нормами чинного законодавства не передбачено конкретного розміру (відсотку) належної до стягнення пені, то колегія суддів вважає, що відсутні підстави для стягнення даного виду неустойки з відповідача на користь позивача.
Щодо податків та зборів
В апеляційній скарзі ПрАТ «Каплинцівське» зазначило, що стягувана сума орендної плати має вказуватись в судовому рішенні без урахування податків і зборів, які в свою чергу має сплатити орендар як податковий агент платника податку.
Згідно з пунктом «в» частини першої статті 96 Земельного кодексу України землекористувачі зобов`язані, зокрема, своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату.
Відповідно до підпункту 170.1.1. статті 170 Податкового кодексу України (далі – ПК України) податковим агентом платника податку орендодавця щодо його д оходу від надання в оренду земельної ділянки сільськогосподарського призначення, земельної частки (паю), майнового паю є орендар.
При цьому об`єкт оподаткування визначається виходячи з розміру орендної плати, зазначеної в договорі оренди, але не менше ніж мінімальна сума орендного платежу, встановлена законодавством з питань оренди землі.
Підпунктом 170.1.4. статті 170 ПК України передбачено, що доходи, зазначені у підпунктах 170.1.1-170.1.3 цього пункту, оподатковуються податковим агентом під час їх нарахування (виплати) за ставкою, визначеною пунктом 167.1 статті 167 цього Кодексу.
Крім того, підпунктом 168.1.1. статті 168 ПК України встановлено, що податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу.
З вищевказаних правових норм вбачається, що орендар, під час нарахування орендної плати на користь орендодавця, зобов`язаний утримувати податки із суми даного доходу за рахунок останнього.
Отже, апеляційна скарга ПрАТ «Каплинцівське» в частині зазначення заборгованості із орендної плати без урахування податків та зборів не підлягає задоволенню з вищевказаних підстав.
Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги
Як вбачається з частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Згідно пункту 2 частини першої статті 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Враховуючи вищезазначене, апеляційна скарга ПрАТ «Каплинцівське» підлягає частковому задоволенню, а рішення Пирятинського районного суду Полтавської області від 31 березня 2022 року – скасуванню з постановленням нового судового рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 до ПрАТ «Каплинцівське» про стягнення боргу за договором оренди – задовольнити частково.
Стягнути з ПрАТ «Каплинцівське» на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором оренди земельної ділянки з урахуванням індексу інфляції у розмірі 3387,95 грн та 3 % річних у розмірі 99,00 грн, що в сумі становить 3486,95 грн.
У задоволенні інших позовних вимог ОСОБА_1 слід відмовити.
Щодо судових витрат
За правилами частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до частини тринадцятої статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної інстанції чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл витрат.
Враховуючи те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, то слід стягнути з ПрАТ «Каплинцівське» на користь ОСОБА_1 судовий збір за подачу позовної заяви в розмірі 793,41 грн, а також з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «Каплинцівське» судові витрати за подачу апеляційної скарги - 171,88 грн.
Разом з тим, відповідно до частини другої статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи, що судом апеляційної інстанції частково задоволено позовні вимоги, а особою, яка подала апеляційну скаргу не наведено доводів та вимог в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу, то колегія суддів вважає за потрібне стягнути на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу, які останньою понесені в суді першої інстанції, пропорційно розміру задоволених позовних вимог - 2621,40 грн.

Керуючись статтями 137, 141, 367, 374, 376, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства «Каплинцівське», в інтересах якого діє представник – адвокат Литвиненко Дарина Геннадіївна– задовольнити частково.

Рішення Пирятинського районного суду Полтавської області від 31 березня 2022 року – скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Каплинцівське» про стягнення боргу за договором оренди – задовольнити частково.

Стягнути з приватного акціонерного товариства «Каплинцівське» на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором оренди земельної ділянки з урахуванням індексу інфляції у розмірі 3387,95 грн та 3 % річних у розмірі 99,00 грн, що в сумі становить 3486,95 грн.

У задоволенні інших позовних вимог ОСОБА_1 – відмовити.

Стягнути з приватного акціонерного товариства «Каплинцівське» на користь ОСОБА_1 судовий збір за подачу позовної заяви в розмірі 793,41 грн.

Стягнути з приватного акціонерного товариства «Каплинцівське» на користь  ОСОБА_1 кошти на відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, які понесені в суді першої інстанції, у розмірі 2621,40 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь приватного акціонерного товариства «Каплинцівське» судові витрати за подачу апеляційної скарги в розмірі 171,88 грн.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 15 листопада 2022 року.

Головуючий                         В.П. Пікуль 

Судді                 Т.В. Одринська

                                                                               О.О. Панченко