УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
03 жовтня 2022 року
м. Київ
справа № 611/1256/18
провадження № 51-4982ск21
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати 
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого           ОСОБА_2
суддів                        ОСОБА_3, ОСОБА_4 
розглянув касаційну скаргу засудженого ОСОБА_1 на ухвалу Харківського апеляційного суду від 09 вересня 2021 року, яку постановлено в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12018220200000192, за обвинуваченням 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 ), раніше неодноразово судимого, останнього разу - вироком Барвінківського районного суду Харківської області від 21 вересня 2015 року за ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України (далі - КК України) до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 3 місяці; звільненого 06 червня 2018 року по відбуттю строку покарання, 
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ст. 395 КК України.
Суть питання
За вироком Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 27 травня 2021 року ОСОБА_1 засуджено до покарання у виді позбавлення волі: за ч. 2 ст.185 КК України на строк 2 роки; за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України - на строк 3 роки; за ч. 3 ст. 185 КК України - на строк 4 роки, а за ст. 395 КК України засуджено до покарання у виді арешту на строк 5 місяців, що відповідно до ч. 1 ст. 72 КК України відповідає 5 місяцям позбавлення волі. На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, ОСОБА_1 визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців.
Не погоджуючись із вироком місцевого суду засуджений подав апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції.
Харківський апеляційний суд ухвалою від 09 вересня 2021 року залишив вирок місцевого суду стосовно ОСОБА_1 без змін. 
19 жовтня 2021 року засуджений ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, за результатом розгляду якої, ухвалою Верховного Суду від 25 жовтня 2021 року, йому було відмовлено у відкритті касаційного провадження на вирок Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 27 травня 2021 року та ухвалу Харківського апеляційного суду від 09 вересня 2021 року в порядку, передбаченому п. 2 ч. 2 ст. 428 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України), оскільки з касаційної скарги, копій судових рішень вбачалося, що підстав для задоволення скарги не було.
Крім того, постановою Верховного Суду від 10 серпня 2022 року було задоволено касаційну скаргу прокурора та змінено ухвалу Харківського апеляційного суду від 09 вересня 2021 року та в порядку ч. 2 ст. 433 КПК України вирок Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 27 травня 2021 року. Постановлено вважати ОСОБА_1 засудженим: 
за ч. 2 ст.185 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки; 
за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки; 
за ч. 3 ст. 185 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки; 
за ст. 395 КК до покарання у виді арешту на строк 5 місяців. 
На підставі п. 1 ч. 1 ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК звільнити ОСОБА_1 від покарання, призначеного за ст. 395 КК, у зв`язку із закінченням строків давності.
На підставі ст. 70 КК за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, ОСОБА_1 остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 5 місяців.
У решті судові рішення залишити без зміни.
Незважаючи на це, засуджений ОСОБА_1 повторно надіслав касаційну скаргу про перегляд ухвали Харківського апеляційного суду від 09 вересня 2021 року щодо нього.
У касаційній скарзі засуджений порушує питання про зміну ухвали апеляційного суду від 09 вересня 2021 року, шляхом підтримання попередньої касаційної скарги прокурора. Крім того, засуджений просить зарахувати, на його думку, строк попереднього ув`язнення (період з 07 грудня 2018 року по 27 травня 2021 року) у строк відбування покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Встановлені обставини та мотиви Суду
Відповідно до змісту положень статей 424, 425 КПК України в чинному законодавстві не передбачено можливості багаторазового оскарження в касаційному порядку особою судових рішень, які вже були предметом перегляду судом касаційної інстанції за касаційною скаргою цієї особи.
Конституційний Суд України Рішенням № 8-рп/2010 від 11 березня 2010 року встановив, що визначення в положенні п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України як однієї з основних засад судочинства «забезпечення … касаційного оскарження рішення суду» у системному зв`язку з положеннями ч. 1 ст. 8, ст. 125 Основного Закону означає лише одноразове касаційне оскарження та перегляд рішення суду.
Так, ухвалою Верховного Суду від 25 жовтня 2021 року засудженому ОСОБА_1 було відмовлено у відкритті касаційного провадження за його касаційною скаргою на ухвалу Харківського апеляційного суду від 09 вересня 2021 року з підстави, передбаченої п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України.
Відтак засуджений ОСОБА_1 використав своє право на касаційне оскарження ухвали суду апеляційної інстанції.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала апеляційного суду не може бути вдруге предметом розгляду суду касаційної інстанції, а тому у відкритті касаційного провадження засудженому слід відмовити.
При цьому, відповідно до ч. 3 ст. 428 КПК України, суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі, передбаченій п. 1 ч. 2 вказаної статті, без перевірки касаційної скарги на відповідність вимогам ст. 427 цього Кодексу.
Враховуючи викладене, оскільки касаційну скаргу подано на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку, керуючись п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК України, Верховний Суд вважає за необхідне відмовити у відкритті касаційного провадження. 
На цих підставах Верховний Суд постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_1 на ухвалу Харківського апеляційного суду від 09 вересня 2021 року.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_2                                       ОСОБА_3                          ОСОБА_4