РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 вересня 2022 року 
м. Рівне

Справа № 562/2883/21
Провадження № 22-ц/4815/1222/22

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого (суддя-доповідач) Вейтас І.В.,
суддів: Гордійчук С.О.,
Ковальчук Н.М.,
секретар - Пиляй І.В.
учасники справи: 
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Західна агровиробнича компанія», 
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Товариство з обмеженою відповідальністю «Вир», 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне апеляційну скаргу адвоката Волошина Іллі Васильовича, який діє від імені ОСОБА_1 на додаткове рішення Здолбунівського районного суду Рівненської області від 19 липня 2022 року, у складі судді Кушніра О.Г., у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Західна агровиробнича компанія», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Товариство з обмеженою відповідальністю «Вир», про повернення земельної ділянки та скасування рішень державного реєстратора,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Здолбунівського районного суду Рівненської області від 04 липня 2022 року в задоволені позову ОСОБА_1   про повернення земельної ділянки та скасування рішень держаного реєстратора відмовлено, проте судом не вирішено питання про судові витрати.
08 липня 2022 року представник відповідача адвокат Цой Д.С. звернувся до суду із заявою, в якій просив ухвалити додаткове рішення в справі і стягнути з позивача на користь відповідача понесені витрати на професійну правничу (правову) допомогу в розмірі 32707,58 гривень, мотивуючи її тим, що при ухваленні рішення судом це питання не було вирішено.
Додатковим рішенням Здолбунівського районного суду Рівненської області від 19 липня 2022 року заяву представника відповідача про ухвалення додаткового рішення задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Західна агровиробнича компанія» понесені витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7000 гривень.
З апеляційною скаргою на додаткове рішення Здолбунівського районного суду Рівненської області від 19 липня 2022 року звернувся адвокат Волошин Ілля Васильович, який діє від імені ОСОБА_1 . Апеляційна скарга обґрунтована тим, що відповідач, в порушення вимог ч.8 ст.141 ЦПК України, до закінчення судових дебатів не заявляв про намір подати докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу після ухвалення судового рішення. Вказує, що вказівка адвокатом відповідача у відзиві на позовну заяву про намір надати суду докази на підтвердження понесених Товариством судових витрат не є заявою, що зроблена до закінчення судових дебатів в розумінні ч.8 ст.141 та ч.1 ст.246 ЦПК України. Також вказує на не співмірність заявленої суми понесених судових витрат на правничу допомогу у розмірі 32707,58 гривень, а також вважає, що стягнута судом сума в розмірі 7000 гривень також є завищеною. Просить додаткове рішення скасувати, ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви про стягнення з позивача витрат на професійну правничу (правову) допомогу.
       У відзиві на апеляційну скаргу представник ТОВ «Західна агровиробнича компанія» вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню. Зазначає, що ч.8 ст.141 ЦПК України не містить вимог щодо форми заяви про те, що докази розміру витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи будуть надані в строки ч.8 ст.141 ЦПК України, як і часу коли саме сторона має зробити цю заяву, крім вказівки, що така заява має бути зроблена саме до закінчення судових дебатів. Вважає, що вказавши попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат і зазначивши, про те, що докази понесення витрат будуть надані в строки, передбачені ч.8 ст.141 ЦПК України, відповідач дотримався вказаних вимог. Також зазначає, що суд першої інстанції поновив відповідачу строк подачі відзиву та врахував доводи наведені в ньому при ухваленні рішення. Вважає також, безпідставними доводи апеляційної скарги, щодо не співмірності стягнутих судом витрат на професійну правничу допомогу, оскільки судом першої інстанції зменшено відшкодування витрат понесених відповідачем на отримання правової допомоги майже у 5 разів. Просить залишити апеляційну скаргу без задоволення.
Сторони, належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи в судове засідання апеляційного суду не з`явились. Адвокат Волошин І.В., який діє від імені ОСОБА_1 та представник ТОВ «Західна агровиробнича компанія» адвокат Тетеря С.І. звернулись з заявами про розгляд справи у їх відсутності.
Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах, визначених статтею 367 ЦПК України, апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Згідно з пунктом 3 частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
 У ЦПК України визначено види судових витрат.
 Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (частини перша - друга статті 133 ЦПК України).
Згідно з положенням пункту 2 частини другої статті 141 ЦПК України у разі відмови в позові судові витрати покладаються на позивача.
При прийнятті 04 липня 2022 року рішення, Здолбунівським районним судом Рівненської області розподіл судових витрат не був вирішений.
08 липня 2022 року адвокат Цой Д.С., який діяв від імені відповідача ТОВ «Західна агровиробнича компанія» звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення.
Згідно з ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Під час розгляду справи судом першої інстанції 14 грудня 2021 року представник відповідача у відзиві на позовну заяву зазначав, що у зв`язку з розглядом справи в суді першої інстанції відповідач очікує понести витрати на професійну правничу допомогу адвокатів АО «Еверлігал» у розмірі 32707,58 грн, докази понесення цих витрат будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення судом рішення у справі (а.с.94-96 т.1).
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що така заява узгоджується з положеннями ч.2 ст.174 ЦПК України, за якою відзив на позовну заяву є заявою по суті справи, та не суперечить викладеній у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року в справі №755/9215/15 правовій позиції.
Доводи апеляційної скарги про неврахування судом першої інстанції висновків викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року в справі №755/9215/15 є безпідставними, виходячи з наступного. 
В п. 51 постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року в справі №755/9215/15 (справа вирішена по суті постановою Великої Палати Верховного Суду від 13 листопада 2019 року) описано «що з тексту касаційної скарги не вбачається, що ОСОБА_1 заявляла про те, що нею будуть подані у строки, передбачені частиною восьмої статті 141 ЦПК України, додаткові докази про понесені судові витрати. При цьому строк для подачі таких доказів закінчувався 18 листопада 2019 року включно. З матеріалів справи вбачається, що заява про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну  правничу допомогу подана ОСОБА_1 22 листопада 2019 року, тобто зі спливом строків, передбачених положенням статті 141 ЦПК України. Крім того, надані відповідачкою квитанція до прибуткового касового ордера № 2211 та довідка-розрахунок № 02 датовані 22 листопада 2019 року на суму  50 894,40 грн. Враховуючи відсутність у матеріалах справи заяви ОСОБА_1 про намір подати докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу після ухвалення судового рішення, а також порушення порядку та строків для подання відповідних доказів, можна стверджувати про відсутність підстав для розгляду поданих документів, а саме квитанції до прибуткового касового ордера № 2211 та довідки-розрахунку № 02, які датовані 22 листопада 2019 року.»
Отже в справі, що переглядається судом апеляційної інстанції і в справі, на яку посилається представник позивача, встановлено різні обставини звернення сторони з заявою про ухвалення додаткового рішення. Так, у справі, додаткове рішення по якій яке є предметом перегляду суду апеляційної інстанції, таку заяву було зроблено під час розгляду справи, тобто до закінчення судових дебатів, 14 грудня 2021 року про те що докази понесення витрат на професійну допомогу в сумі 32707,58 гривень відповідачем будуть подані у строки, передбачені частиною восьмої статті 141 ЦПК України протягом п`яти днів після постановлення судом першої інстанції рішення у справі. Рішення у справі ухвалено судом 04 липня 2022 року.
Тобто звернувшись з заявою про ухвалення додаткового рішення 08 липня 2022 року відповідач дотримався вимог частини восьмої статті 141 ЦПК України.
Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
 Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків  тощо). 
Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. 
На підтвердження витрат на правничу допомогу представником відповідача надано детальний опис наданих послуг та здійснених витрат в процесі надання професійної правничої (правової) допомоги в сумі 32707,58 грн; копію договору № 21/11-04 про надання професійної правничої (правової) допомоги від 05.11.2021 між Адвокатським об`єднанням «Еверлігал» та ТОВ "Західна агровиробнича компанія"; копію додаткової угоди № 21/11/05-21 до Договору про надання професійної правничої (правової) допомоги № 21/11-04 від 05.11.2021; копію акту № 21/11/05-21 приймання-передачі наданих послуг в рамках правової (професійної правничої) допомоги за Договором про надання професійної правничої (правової) допомоги № 21/11-04 від 05.11.2021 в сумі 32707,58 грн; копію рахунку на оплату № 311 від 05.11.2021 в сумі 32707,58 грн; копію платіжного доручення № 9111233358 від 19.11.2021 на оплату ТОВ "Західна агровиробнича компанія" згідно рахунку № 311 від 05.11.2021 в сумі 32707,58 грн.
Відповідно до ч.4 ст.137ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами ( ч.5 ст.137 ЦПК України).
Обов`язок доведення неспівмірності витрат згідно ч.6 ст.137 ЦПК України покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до наданого представником відповідача додатку до Договору про надання професійної правничої (правової) допомоги № 21/11-04 від 05.11.2021 року сторони передбачили, що розмір винагороди Адвокатського об`єднання «Еверлігал» за надання правової допомоги ТОВ «Західна агровиробнича компанія» становить грошову суму в національній валюті України (гривні) еквівалентну 1080 Євро.
Згідно детального опису послуг, що надані Адвокатським об`єднанням відповідачу, загальний час, витрачений об`єднанням складає 16,5 години. В їх числі: аналіз документів, наданих Товариством; формування правової позиції, збір доказів; підготовка клопотань про проведення судових засідань у режимі відео конференції; підготовка відзиву; підготовка клопотань про відкладення судових засідань; підготовка листа про неможливість надання оригіналів угоди; участь у двох судових засіданнях; підготовка та подання детального опису наданих послуг та подання заяви про ухвалення додаткового рішення. 
Ухвалюючи додаткове рішення про часткове стягнення з позивача на користь відповідача понесених ним витрат на професійну правничу допомогу в сумі 7000 гривень, суд першої інстанції врахував заперечення представника позивача щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, положення п.4 ст.137 ЦПК України щодо співмірності понесених витрат, загальні засади цивільного законодавства та критерії такого відшкодування.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, витрати на професійну правничу допомогу на вказану суму є співмірними зі складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг у суді, відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру. Доводи апеляційної скарги такі висновки суду не спростовують.
Вирішуючи питання про ухвалення додаткового рішення у справі, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив наявні у справі докази з вказаного питання і дав їм належну оцінку, внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення, яке відповідає вимогам процесуального права.
За таких обставин підстав для скасування чи зміни додаткового рішення суду, колегія суддів не вбачає.  
Керуючись ст.367, п.1 ч.1 ст.374, ст. 375, ст. 382 ЦПК України, Рівненський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Волошина Іллі Васильовича залишити без задоволення. 
Додаткове рішення Здолбунівського районного суду Рівненської області від 19 липня 2022 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених підпунктами а-г пункту 2 частини 3 статті 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Повний текст постанови виготовлено 28 вересня 2022 року.

Головуючий І. В. Вейтас

Судді С. О. Гордійчук

Н.М. Ковальчук