ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.09.2022 року          м.Дніпро         Справа №  908/2748/21

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді: Чус О.В. (доповідач), 
судді: Кощеєв І.М., Орєшкіна Е.В.
секретар судового засідання: Манець О.В.
Представники сторін не з`явилися, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу    Державного підприємства     "Національна атомна енергогенеруюча компанія    "Енергоатом"     на     рішення     Господарського суду     Запорізької області     від     22.11.2021, (повний текст рішення складено     26.11.2021, суддя Ярешко О.В.), у справі     №908/2748/21
за позовом:     Товариства з обмеженою відповідальністю     "Хімлаборреактив" м. Київ
до відповідача:     Державного підприємства     "Національна атомна енергогенеруюча компанія     "Енергоатом"      м. Київ
про     стягнення 2     226 221,93 грн.

ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю "Хімлаборреактив" звернулося до Господарського суду Запорізької області через підсистему «Електронний суд» з позовною заявою (вих. № 436/3-П від 23.09.2021) до   Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" про стягнення 2168224,80 грн. основного боргу, 30374,54 грн. інфляційних втрат, нарахованих за період з травня по серпень 2021, 27622,59 грн. 3% річних, нарахованих за період з 21.04.2021 по 23.09.2021.
Позов обґрунтований ст.ст.     11,     509,     625 ЦК України, умовами договору поставки товару № 436(3)20УК/53-121-01-20-09948 від 09.12.2020.          Так, за умовами договору № 436(3)20УК/53-121-01-20-09948 від 09.12.2020 позивачем були здійснені поставки товару, що підтверджується видатковими накладними, переліченими у позові. Позивачем були зареєстровані податкові накладні на відвантажений товар за першою подією - фактом відвантаження. Відповідач товар не оплатив, заборгованість склала 2168224,80 грн. У відповіді на претензію позивача щодо сплати заборгованості, відповідач листом від 14.09.2021 повідомив про оплату товару після розподілу відповідачем коштів. Визнання відповідачем претензії свідчить про визнання ним основного боргу за договором.
Рішенням Господарського суду     від 22.11.2021 позовні вимоги задоволено повністю. Стягнуто з     Державного підприємства     "Національна атомна енергогенеруюча компанія     "Енергоатом"     на користь Товариства з обмеженою відповідальністю     "Хімлаборреактив"     2168224 (два мільйони сто шістдесят вісім тисяч двісті двадцять чотири) грн. 80 коп. основного боргу, 30374 (тридцять тисяч триста сімдесят чотири) грн. 54 коп. інфляційних втрат, 27622 (двадцять сім тисяч шістсот двадцять дві) грн. 59 коп. 3% річних, 33393 (тридцять три тисячі триста дев`яносто три) грн. 33 коп. судового збору.
Органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання рішення здійснити нарахування 3% річних на суму основного боргу, починаючи з 24.09.2021 до моменту остаточного виконання рішення суду, з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування, за формулою: С х 3 х Д : 365 (або 366 днів, виходячи з фактичної кількості днів у році, за який здійснюється розрахунок): 100, де: С - сума основного боргу; 3 - розмір процентів; Д - кількість днів прострочення.
          Задовольняючи позовні вимоги, господарський суд першої інстанції      виходив з того, що відповідачем було неналежно виконано зобов`язання за договором в частині    оплати поставленого товару, а тому     сума основного боргу підлягає стягненню у повному обсязі разом з нарахованими     на цю суму    відсотками річних, інфляційними за      порушення виконання грошового зобов`язання.
            Не погодившись     з вказаним рішенням суду першої інстанції, Державне підприємство     "Національна атомна енергогенеруюча компанія     "Енергоатом"     звернулось до Центрального апеляційного господарського суду     з апеляційною скаргою в якій просить скасувати оскаржуване рішення в частині стягнення з Державного підприємства     Національна атомна енергогенеруюча компанія     Енергоатом     30374,54 грн. інфляційних витрат, 27     622,59 грн. 3% річних і 33     393,33 грн. судового збору та ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог про стягнення 3 % річних, інфляційних витрат і судового збору.
Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення від 22.11.2021 по справі № 908/2748/21 ухвалено Господарським судом Запорізької області з неправильним застосуванням норм матеріального права, а саме: статей 530, 625 Цивільного кодексу України.
Так, скаржник зазначає про те, що оскільки сторонами в Договорі строк оплати ПДВ не встановлений, у відповідача не виник обов`язок з оплати частини вартості товару в розмірі суми ПДВ.
Скаржник не погоджується з висновком суду, викладеними у оскаржуваному рішенні, оскільки між сторонами існують господарські відносини, відповідно до яких сторони, укладаючи Договір поставки, досягли згоди з усіх істотних умов договору, в тому числі, щодо строків і порядку оплати за поставлений товар.
Скаржник вважає, що неправильно визначивши строки оплати поставленого товару і частини вартості товару в розмірі ПДВ, Господарський суд Запорізької області дійшов неправильного висновку про порушення ДП «НАЕК «Енергоатом» господарського зобов`язання зі сплати вартості поставленого товару в розмірі ПДВ (361 370,80 грн).
          Апелянт вважає, що неправильно визначивши строки оплати частини вартості поставленого товару в розмірі ПДВ (господарське зобов`язання), Господарський суд Запорізької області дійшов помилкового висновку про стягнення з ДП «НАЕК «Енергоатом» помилкового розміру 3% річних і інфляційних витрат, що, в свою чергу, спричинить державному підприємству безпідставні витрати.
Враховуючи вищезазначене, рішення Господарського суду Запорізької області від 22.11.2021 у справі № 908/2748/21 є прийнятим внаслідок неправильного застосування норм матеріального права, в зв`язку з чим підлягає скасуванню.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.01.2022 у справі № 908/2748/21 визначено колегію суддів у складі головуючий суддя:           Чус О.В., судді Орєшкіна Е.В., Подобєд І.М.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 17.01.2022  було відкрито      апеляційне провадження за апеляційною скаргою Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" на рішення Господарського суду Запорізької області від 22.11.2021 року у справі №908/2748/21, розгляд апеляційної скарги було призначено в судове засідання на 17.02.2022 о 11:00 год.
           28.01.2022 позивачем надано відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено про те, що судом першої інстанції правильно встановлено, що: - остання з поставок за Договором, з якою позивачем було здійснено поставку передбаченого Договором товару у повному обсязі, відбулась 19.02.2021 р. на підставі видаткової накладної № Х0003502. Відповідно, в силу положень п. 3.2. Договору, 60-денний строк та сплату за поставлений товар має розраховуватись від дати здійснення останньої з поставок: 19.02.2021 р., і, таким чином, закінчується 20.04.2021 (останній день строку на сплату за товар). Саме по 20.04.2021 р. Відповідач, в силу положень Договору, мав повністю розрахуватись за поставлений товар, чого не зробив; - позивачем було здійснено реєстрацію в ЄРПН всіх податкових накладних на всі поставки товару за Договором, більш того, така реєстрація податкових накладних в ЄРПН здійснювалась Позивачем за першою подією: фактом поставки товару, в день здійснення кожної з таких поставок. Натомість, єдиним строком сплати за поставлений товар є строк, визначений п. 3.2. Договору, а п. 3.3. Договору містить додаткове застереження стосовно сплати частини вартості товару у розмірі ПДВ в рамках встановленого п. 3.2. Договору загального строку. 
Позивач зазначає, що твердження відповідача про відсутність визначеного строку для сплати вартості поставленого товару в частині ПДВ є повному мірою помилковою, його подальші розмірковування стосовно застосування до вказаних відносин ст. 530 ЦК є безпідставними. Відповідач помилково стверджує, що оскільки між Сторонами існують господарські відносини, положення Податкового кодексу не можуть бути застосовними. 
Також позивач наполягає на тому, що розрахунок 3 % річних та інфляційних втрат є правильним та обґрунтованим та, відповідно, рішення суду першої інстанції про задоволення позовних вимог позивача у повному обсязі - правомірним та таким, що має бути залишене - без змін.
Додатковим рішенням Господарського суду Запорізької області від 06.12.2021 по справі № 908/2748/21 клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю     "Хімлаборреактив"     про стягнення судових витрат задоволено частково. Стягнуто з Державного підприємства     "Національна атомна енергогенеруюча компанія     "Енергоатом"      на користь Товариства з обмеженою відповідальністю     "Хімлаборреактив"    15582 грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу. У задоволенні іншої частини клопотання відмовлено.
Позивач вважає за необхідне клопотати перед Центральним апеляційним господарським судом про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу на стадії апеляційного провадження у розмірі 7 791,00 грн. 
До того ж, з метою мінімізації витрат позивача, пов`язаних з розглядом цього спору, а також задля запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, позивач, керуючись ст. 197 ГПК, вважає за доцільне клопотати перед Центральним апеляційним господарським судом про участь свого представника у судовому засіданні, призначеному після відкриття апеляційного провадження у цій судовій справі на 17.02.2022 та в усіх подальших судових засіданнях з використанням власних технічних засобів представників Сторін.
           17.02.2022 року судове засідання не відбулось у зв`язку з перебуванням судді-члена колегії Орєшкіної Е.В. у відпустці.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 18.02.2022 розгляд апеляціної скарги Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" на рішення Господарського суду Запорізької області від 22.11.2021року у справі №908/2748/21 призначено у судовому засіданні на 24.03.2022 р. об 11:00 год.      Клопотання Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом"      задоволено. Визначено провести судове засідання у справі № 908/2748/21, призначене на 24.03.2022 року на 11:00, з Державним підприємством "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в приміщенні Центрального апеляційного господарського суду (зал судового засідання №511) в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів в системі відеокоференцзв`язку "EasyCon" (https://vkz.court.gov.ua/).
               Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 22.02.2022 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Хімлаборреактив"      задоволено. Визначено провести судове засідання у справі № 908/2748/21, призначене на 24.03.2022 року на 11:00, з Товариством з обмеженою відповідальністю "Хімлаборреактив" в приміщенні Центрального апеляційного господарського суду (зал судового засідання №511) в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів в системі відеокоференцзв`язку "EasyCon" (https://vkz.court.gov.ua/).
Розгляд справи 24.03.2022 не відбувся, у зв`язку з наявністю обставин, які зумовлюють загрозу життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду в умовах воєнної агресії проти України згідно з Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", який затверджений Верховною Радою України 24.02.2022 Законом №2102-ІХ, в Україні введено воєнний стан на 30 діб, який продовжено Указом Президента України від 14.03.2022 №133/2022, затвердженим Верховною Радою України 15.03.2022 Законом №2119-ІХ, з 26.03.2022 ще на 30 діб.
В той же час, відповідно до ч.1 ст. 12-1 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України.
Згідно з ч.2 ст.12-1 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені.
Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.04.2022 у справі № 908/2748/21 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Чус О.В. судді: Кощеєв І.М., Орєшкіна Е.В.
З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про необхідність подальшого слухання справи та визначення нової дати судового засідання, у зв`язку з чим      ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 15.04.2022 розгляд апеляційної скарги Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" на рішення Господарського суду Запорізької області від 22.11.2021р., у справі №908/2748/21 призначено на 19.05.2022 о 10:00 год.
25.04.2022 від позивача до Центрального апеляційного господарського суду надійшла заява про проведення судового засідання 19.05.2022 за відсутності позивача та його представника.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 19.05.2022  розгляд апеляційної скарги Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" на рішення Господарського суду Запорізької області від 22.11.2021р., у справі №908/2748/21 відкладено на 22.09.2022 року об 10:00 годину.
12.09.2022 від відповідача/скаржника до Центрального апеляційного господарського суду надійшла заява про відкладення розгляду справи до закінчення або скасування воєнного стану в Україні.
Колегія суддів звертає увагу Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом", що навіть в умовах воєнного стану конституційне право людини на судовий захист не може бути обмеженим.
Центральний апеляційний господарський суд не припинив здійснювати судочинство, продовжує роботу, тому суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для задоволення заяви  Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" про відкладення розгляду справи до закінчення воєнного стану в Україні.
22.09.2022 позивач та відповідач  наданим процесуальним правом не скористалися та не забезпечили явку в судове засідання повноважних представників.
Суд апеляційної інстанції враховуючи те, що участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком сторони, дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності представників сторін.
В судовому засіданні 22.09.2022 оголошено вступну та резолютивну частину постанови.
Як вбачається з матеріалів справи, між Товариством з обмеженою відповідальністю "Хімлаборреактив" (постачальник, позивач у справі) та Державним підприємством "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція" (покупець, відповідач у справі) укладений договір поставки товару № 436(3)20УК/53-121-01-20-09948 від 09.12.2020.
Відповідно до п. 1.1 договору, постачальник зобов`язується поставити, а покупець прийняти та оплатити товар згідно з наведеною у зазначеному пункті договору специфікацією на загальну суму 2168224,80 грн. з ПДВ.
Умовами п. 1.3 договору сторони визначили, що строк поставки товару: грудень 2020.
Відповідно до п. 3.1 договору, вартість товару за договором складає 1806854,00 грн., крім того ПДВ 20% - 361370,80 грн., загальна вартість складає 2168224,80 грн.
Згідно з п. 3.2, оплата за поставлений товар здійснюється протягом 60 календарних днів з дати поставки товару в повному обсязі, шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника.
Оплата покупцем частини вартості товару у розмірі суми ПДВ здійснюється після реєстрації постачальником податкової в Єдиному реєстрі податкових накладних (ЄРПН) у встановлених     ПК України     випадках та порядку, але не раніше строків оплати, передбачених пунктом 3.2 цього договору (пункт 3.3).
За пунктами 4.1-4.4 договору, поставка товару відбувається на умовах Правил ІНКОТЕРМС 2010 на умовах DDР - м. Енергодар, вантажоодержувач: ЗВ ВП "Складське господарство", вул. Промислова, 133, (склад № 2), м. Енергодар, Запорізької області. Поставка продукції відбувається в строки згідно п. 1.2. Товар, що поставляється, повинен супроводжуватись наступними документами: а) видаткова накладна - 3 прим., б) документ про якість (оригінал або копія, завірена постачальником); в) рахунок-фактура. Постачальник зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі та зареєструвати її в ЄРПН у строки, визначені для реєстрації податкової накладної чинним законодавством, з дотриманням вимог     Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг»     та «Про електронні довірчі послуги». Електронна адреса для листування в рамках адміністрування ПДВ: pdvzaes@mgw.npp.zp.ua.
Згідно з п. 12.1, договір вважається укладеним з моменту підписання сторонами і діє до 31.12.2021.
Позивачем був виписаний відповідачу рахунок № Х0033644 від 21.12.2020 на суму 2168224,80 грн.
Із матеріалів даної справи вбачається, що на виконання умов укладеного договору постачальник поставив, а покупець прийняв товар:
- на суму 326119,50 грн. на підставі видаткової накладної № Х0033610 від 06.01.2021;
- на суму 102624,00 грн. на підставі видаткової накладної № Х0002064 від 03.02.2021;
- на суму 1739481,30 грн. на підставі видаткової накладної № Х0002064 від 03.02.2021, що разом складає 2168224,80 грн.
Позивач склав та зареєстрував в ЄРПН податкові накладні в електронній формі: № 86 від 06.01.2021 (реєстрація 21.01.2021), № 471 від 03.02.2021 (реєстрація 28.02.2021), № 2332 від 19.02.2021 (реєстрація 13.03.2021).
Позивач звернувся до відповідача з претензією вих. № 436/1-П від 19.08.2021, якою вимагав у п`ятиденний строк з моменту її пред`явлення погасити заборгованість за договором.
У відповіді на претензію від 14.09.2021, відповідач зазначив про відсутність можливості виконати зобов`язання в частині оплати поставленого товару у строк, встановлений договором № 436(3)20УК/53-121-01-20-09948 від 09.12.2020, у зв`язку зі складною ситуацією, що склалася на ринку електричної енергії. Зазначив, що після розподілу ДП «НАЕК «Енергоатом» коштів, поставлений товар за договором буде оплачений.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлених місцевим господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки   в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга  не підлягає       задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до вимог частин 1, 2, 5      статті 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Відповідно до положень статей     74,     76,      77 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Предметом доказування є обставини, пов`язані з виконанням/невиконанням сторонами прийнятих на себе зобов`язань за договором в частині поставки товару та його оплати.
Згідно з частиною першою     статті 265 Господарського кодексу України     за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.
Відповідно до     статті 193 Господарського кодексу України     до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення     Цивільного кодексу України     з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.
За приписами частини другої     статті 712 Цивільного кодексу України     до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.
За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (частина перша     статті 655 Цивільного кодексу України).
За приписами ст., ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до вимог закону, умов договору. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічний припис містять ч., ч. 1, 7 ст. 193 ГК     України.
За частиною першою     статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Матеріалами справи встановлено, що обставини укладення договору № 436(3)20УК/53-121-01-20-09948 від 09.12.2020 поставки товару та реєстрацію електронних податкових накладних, а також їх направлення на електронну адресу відповідача, відповідач визнав у відзиві.
Доказів розірвання договору, у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, або визнання недійсним договору внаслідок          недодержання сторонами в момент його вчинення вимог чинного законодавства України, сторонами у справі не надано. Не надано також і доказів того, що сторони відмовились від виконання договору в силу певних об`єктивних обставин.
Пунктом 3.3 договору визначено, що оплата покупцем частини вартості товару у розмірі суми ПДВ здійснюється після реєстрації постачальником податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлених    ПК України     випадках та порядку, не змінює строку щодо оплати товару в частині суми ПДВ.
Відповідно до п. 7.6 договору, лише у випадку ненадання постачальником покупцю, в строк визначений чинною редакцією     ПК України, електронної податкової накладної, зареєстрованої в ЄРПН, покупець має право в односторонньому порядку зменшити ціну договору, передбачену розділом 3 договору на суму ПДВ.
Відповідно до п.          201.1          ст.          201 Податкового кодексу України,          на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
Пунктом          201.7          статті      201 ПК України    передбачено, що податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).
Відповідно до п.          201.10          ст.          201 ПК України,          при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків: для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені; для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені.
Матеріалами справи встановлено, факт внесення позивачем в Єдиний реєстр податкових накладних відомостей щодо податкових накладних по поставці товару за договором.
Так, у даному випадку має значення сам факт здійснення реєстрації податкової накладної, у разі чого          покупець повинен здійснити повну оплату отриманого товару з урахуванням ПДВ в межах визначеного строку - 60-ти календарних днів з дати поставки товару у повному обсязі.
Колегія суддів констатує, що товар у повному обсязі (на суму 2168224,80 грн.) був поставлений відповідачу 19.02.2021, відтак кінцевим строком оплати товару з урахуванням суми ПДВ було 20.04.2021.
Відповідно до матеріалів справи, заборгованість відповідача перед позивачем за договором поставки товару № 436(3)20УК/53-121-01-20-09948 від 09.12.2020 склала суму 2168224,80 грн. 
Будь-яких доказів своєчасної сплати заявленої позивачем до стягнення заборгованості чи припинення відповідних зобов`язань іншим передбаченим законом способом, відповідачем відповідно до положень статей     13,     74 ГПК     під час розгляду справи не надано.
З огляду на невиконання          відповідачем свого обов`язку з оплати поставленого товару, господарський суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про   задоволення позовних вимог та стягнення на користь позивача      суми основного боргу за поставлений товар у розмірі 2168224,80 грн.
Відповідно до положень статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Позивач заявив вимогу про стягнення з відповідача 3% річних за загальний період з з 21.04.2021 по 23.09.2021, (кількість днів прострочення 155) у розмірі 27662,59 грн. та 30374,54 грн. інфляційних втрат.
Розрахунок інфляційних втрат та 3 % річних за загальний період з з 21.04.2021 по 23.09.2021 (кількість днів прострочення 155) складений арифметично правильно, у зв`язку з чим суд апеляційної інстанції погоджується з його стягненням у визначеному розмірі.
Таким чином, доводи апеляційної скарги щодо порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права не знайшли свого підтвердження під час перегляду справи судом апеляційної інстанції.
Відповідно до    статті 276 Господарського процесуального кодексу України    суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального права.
За таких обставин, колегія суддів Центрального апеляційного господарського суду вважає, що місцевим господарським судом належним чином досліджено обставини справи та надано цим обставинам відповідну правову оцінку, рішення Господарського суду відповідає фактичним обставинам справи, не суперечить чинному законодавству України, ухвалене рішення відповідно до норм чинного законодавства та з урахуванням висновків Великої Палати Верховного Суду у подібних правовідносинах, а відтак передбачених законом підстави для зміни чи скасування оскаржуваного рішення в розумінні приписів     статтею 277 Господарського процесуального кодексу України відсутні.
Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта. 
Щодо клопотання позивача про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу на стадії апеляційного провадження у розмірі 7 791,00 грн., колегія суддів, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, врахувала таке.
Нормами ст.123 ГПК України визначено, що до судових витрат належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до норм ч.1 ст.126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Згідно зі статтею 30 Закону України     Про адвокатуру і адвокатську діяльність     гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги, гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Відповідно до ч.2 ст.126 ГПК України для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
У відповідності до ч.8 ст.129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договору, акту, платіжного доручення тощо     за переліком у відзиві).
В матеріалах справи наявна копія договору про надання правничої допомоги (адвокатських послуг) № 02/18 від 27.06.2018, укладеного між ТОВ     Хімлаборреактив     (клієнт за договором) та адвокатом Вінокуровим В.О. (адвокат за договором), за умовами якого клієнт доручає, а адвокат приймає на себе зобов`язання надавати клієнту правничу допомогу та представляти інтереси клієнта в будь-яких адміністративних, кримінальних, цивільних та господарських справах (спорах) в суді, в будь-яких правоохоронних органах, перед будь-якими органами державної влади та місцевого самоврядування, їх структурними підрозділами, посадовими та службовими особами, перед будь-якими юридичними особами та фізичними особами, при проведенні слідчих дій, перевірок, що стосуються клієнта або проводяться у його володінні тощо, за що клієнт зобов`язується сплатити адвокату гонорар.
Згідно з п. 2 договору, розмір гонорару та порядок розрахунку визначається в додаткових угодах до цього договору.
До зазначеного договору адвокат Вінокуров Володимир Олегович та ТОВ     Хімлаборреактив     19.08.2021 уклали додаткову угоду, відповідно до п. 1 якої клієнт доручає, а адвокат приймає на себе зобов`язання надавати клієнту правничу допомогу та представляти інтереси клієнта в господарському суді з питань стягнення заборгованості та додаткових нарахувань з ДП     НАЕК     Енергоатом     за договором поставки товару № 436(3)20УК/53-121-01-20-09948 від 09.12.2020.
Пунктом 4 вказаної додаткової угоди сторони узгодили, що остаточний розрахунок гонорару адвоката за виконання доручення, передбаченого цією додатковою угодою, визначається у Звіті про надану правничу допомогу та/або виставленому адвокатом на користь клієнта рахунку.
Пунктом 5 додаткової угоди визначено, що за домовленістю сторін, витрати на професійну допомогу (гонорар) оплачуються клієнтом протягом 30 календарних днів з дати підписання сторонами Звіту про надану правничу допомогу та/або виставлення рахунку адвокатом, якщо інше не буде погоджене сторонами у     Звіті про надану правничу допомогу.
У матеріалах справи наявні копія довіреності від 01.12.2020, виданої ТОВ     Хімлаборреактив     адвокату Вінокурову В.О., копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії КС № 6775/10 від 27.06.2018, виданого Вінокурову В.О., копія посвідчення адвоката України, виданого Вінокурову В.О.
Додатковим рішенням Господарського суду Запорізької області від 06.12.2021 у справі № 908/2748/21 клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю     Хімлаборреактив     про стягнення судових витрат задоволено частково. Стягнуто з Державного підприємства     Національна атомна енергогенеруюча компанія     Енергоатом     на користь Товариства з обмеженою відповідальністю     Хімлаборреактив     15582 грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу. У задоволенні іншої частини клопотання відмовлено.
Додаткове рішення обґрунтовано тим, враховуючи фактичний об`єм послуг, наданих ТОВ «Хімлаборреактив»     адвокатом Вінокуровим В.О., суд дійшов висновку про наявність підстав для відшкодування ТОВ «Хімлаборреактив» витрат на професійну правничу допомогу в сумі 15582,00 грн. (70% від заявленого розміру), оскільки цей розмір судових витрат доведений, документально обґрунтований та відповідає критерію розумної необхідності таких витрат з урахуванням складності справи. В іншій частині клопотання про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу відмовлено.
04.01.2022 адвокат Вінокуров В.О., свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю  серія КС №  6775/10 від 27.06.2018, та ТОВ "Хімлаборреактив" уклали  договір про надання професійної правничої допомоги (адвкатських послуг) № 01/22(26). (а.с. 161-162)
Відповідно до п. 2 зазначеного договору, розмір гонорару та порядок розрахунку визначається у виставленому адвокатом на користь клиента рахунку та/або у Звіті про надану правничу допомогу.
27.01.2022 адвокат Вінокуров В.О. та ТОВ "Хімлаборреактив" уклали додаткову угоду до Договору  про надання професійної правничої допомоги (адвокатських послуг) № 01/22 (26) від 04.01.2022. (а.с. 163-164)
Пунктом 5 зазначеної додаткової угоди визначено, що за домовленістю сторін, витрати на професійну правничу допомогу (гонорар) оплачується клієнтом протягом 30 календарних днів з дати виставлення рахунку адвокатом.
Позивач зазначає, що обсяг витрат на професійну правничу допомогу позивачу в межах цього апеляційного провадження, позивачем та представником позивача погоджено у обсязі 7 791,00 грн. (п. 3 додаткової угоди до Договору  про надання професійної правничої допомоги (адвокатських послуг) № 01/22 (26) від 04.01.2022. (а.с. 163-164)
На підставі викладеного вище представником позивача було виставлено рахунок № 908/2748/21-А від 28.01.2022 на сплату вказаних витрат. (а.с. 165)
Матеріалами справи підтверджено, що в суді апеляційної інстанції правова допомога Товариству з обмеженою відповідальністю "Хімлаборреактив" надана адвокатом Вінокуровим В.О., який підписав, зокрема, відзив на апеляційну скаргу.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.02.2020 р. у справі     № 755/9215/15-ц зазначила, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Керуючись нормами ст.126 ГПК України, колегія суддів на підставі наданих позивачем доказів та інших матеріалів справи дослідила зміст робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом відповідно до договору про надання правничої допомоги (адвокатських послуг) № 01/22(26) від 04.01.2022; додаткової угоди до Договору про надання професійної правничої допомоги (адвокатських послуг) №01/22(26 від 27.01.2022  і встановила, що послуги (робіт) з підготовки відзиву на апеляційну скаргу є необхідним відповідно до норми ст.263 ГПК України.
Підсумовуючи викладене, з урахуванням конкретних обставин справи в їх сукупності та керуючись принципами справедливості, критеріями пропорційності та розумності, колегія суддів дійшла висновку, що представництво інтересів клієнта у апеляційному суді     потребувало витрат часу та ресурсів і розмір гонорару, визначений стороною позивача та його адвокатом, є обґрунтованим. Колегія суддів вважає об`єктивно співмірною у цій справі компенсацією вартості правової роботи у сумі      7 791,00 грн.
Керуючись ст. 129, ст. 276, ст. 282, ст. 284 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Державного підприємства     "Національна атомна енергогенеруюча компанія     "Енергоатом"     на     рішення     Господарського суду     Запорізької області     від     22.11.2021 у справі     №908/2748/21 - залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду Запорізької області  від  22.11.2021 у справі     №908/2748/21 - залишити без змін. 
Стягнути з Державного підприємства      "Національна атомна енергогенеруюча компанія      "Енергоатом"  на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Товариства з обмеженою відповідальністю      "Хімлаборреактив"    7 791,00 грн.  витрат на професійну правничу допомогу.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складення її повного тексту до Верховного Суду. 
Повний текст постанови складено 04.10.2022.

Головуючий суддя                                                                                    О.В.Чус

Суддя                                                                                                         І.М. Кощеєв

Суддя                                                                                                         Е.В. Орєшкіна