УКРАЇНА 
Житомирський апеляційний суд 

Справа №279/6256/21 Головуючий у 1-й інст. Коваленко В.П. 
Категорія 47 Доповідач Борисюк Р. М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2022 року 
       Житомирський апеляційний суд у складі:
головуючого судді         Борисюка Р.М.,
суддів         Григорусь Н.Й., Григорусь Н.Й.,
з участю секретаря 
судового засідання         Гарбузюк Ю.І. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі  цивільну справу №279/6256/21 за позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, Житомирської обласної прокуратури про відшкодування шкоди заподіяної особі незаконними рішеннями та діями органів досудового розслідування та прокуратури  
за апеляційною скаргою Житомирської обласної прокуратури  на рішення  Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 08 червня 2022 року, ухвалене під головуванням судді Коваленко В.П. у м. Коростені,

в с т а н о в и в :

У листопаді 2021 року ОСОБА_1 звернувся з даним позовом в якому просив, стягнути з Державного бюджету України, шляхом списання в безспірному порядку з Єдиного казначейського рахунку Державної казначейської служби України, спеціально визначеного для відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду на його користь 1 000 000 грн. моральної шкоди у зв`язку із незаконним притягненням до кримінальної відповідальності. Вирішити питання судових витрат.
В обґрунтування позову зазначав, що 02 серпня 2016 року внесено відомості до ЄРДР за № 12016060060001815 та № 12016060060001160 і розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні, яке об`єднано в одне провадження за № 12016060060001160 за ознаками кримінального правопорушення передбачено ч.1ст.185, ч.2ст.185 КК України. В межах даного провадження СВ Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області було йому повідомлено про підозру. Вказане повідомлення про підозру було погоджено прокурором Коростенської місцевої прокуратури В.М. Клименко та обвинувальний акт скеровано до Коростенського міськрайонного суду. 
Таким чином, у ході досудового розслідування вказаного кримінального провадження органом досудового розслідування проводилося ряд слідчих дій, в результаті яких неодноразово допускалися порушення процесуальних прав позивача.
Вироком Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 14.01.2020 його було виправдано у зв`язку із відсутністю в діях складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України. 
Ухвалою Житомирського апеляційного суду від 29.06.2021 вказаний вирок залишено без змін.
Вказував, що в період з 30.12.2016 по 29.06.2020 (майже 55 місяців) він перебував під незаконним слідством по звинуваченню його у кримінальних правопорушеннях. В результаті таких дій він зазнав значних душевних страждань, вимушених змін в особистому житті, в суспільних стосунках, зниження свого престижу та репутації , що призвело до порушення уставленого способу життя, зміни роботи, необхідності вжиття додаткових заходів для підтримання нормального способу життя для себе та родини, оплати значних витрат на правову допомогу. А тому саме суму один мільйон гривень вважав такою, яка відповідатиме засадам розумності і виваженості.
Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 08 червня 2022 року позов задоволено частково. 
Стягнуто з держави України за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку Державної казначейської служби України на користь позивача 400 000 грн. на відшкодування моральної шкоди.У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись з рішенням суду, Житомирська обласна прокуратура подала апеляційну скаргу, в якій просить його змінити, зменшивши суму стягнення з 400 000 грн. до 351 000 грн.
Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржуване рішення є незаконним та необґрунтованим, оскільки судом не з`ясовано всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи. Рішення суду першої інстанції також не містить будь-якого обґрунтування підстав для відшкодування моральної шкоди в розмірі 400 000 гривень. У такому обсязі задоволення позовних вимог не лише суперечить положенням законодавства, але й призведе до збагачення позивача за рахунок коштів Держави Україна, що є неприпустимим. Крім того, подібні необґрунтовані виплати можуть призвести до розбалансованості державного бюджету.
Жодних доказів, окрім пояснень самого позивача на підтвердження перенесених ним душевних страждань, необхідності застосування додаткових зусиль для нормалізації життєвих зав`язків і відновлення стосунків з оточуючими людьми, як і доказів втрати чи погіршення таких зав`язків і стосунків з соціальним оточенням, матеріали справи не містять.
Відзив на апеляційну скаргу не надходив.
У судовому засіданні представник Житомирської обласної прокуратури підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити і надав пояснення, які відповідають доводам скарги.
Представник позивача скаргу не визнав, заперечив щодо її задоволення із посиланням на те, що суд першої інстанції ухвалив рішення виходячи із обставин справи та дотриманням норм матеріального та процесуального права.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до положень ст. 367 ЦПК України, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга повинна бути задоволеною з огляду на наступне.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Статтею 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що  ОСОБА_1 перебував під слідством та судом з 30 грудня 2016 року (з дати повідомлення про підозру) по 29 червня 2020 (по дату набрання вироком суду законної сили), тобто 54 повних місяці, чим йому було спричинено моральної шкоди.
Частково задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що  в ході досудового розслідування та судового провадження щодо ОСОБА_1 , запобіжний захід йому не обирався, його не було відсторонено від посади, обшуки за місцем його роботи та проживання не проводилися, арешт на його майно не накладався, що підтверджується матеріалами справи. 
Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду. У той же час необхідно зазначити наступне.
Згідно положень статті 1176 ЦК України, шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт, відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду. Право на відшкодування шкоди, завданої фізичній особі незаконними діями органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, виникає у випадках, передбачених законом. Порядок відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, встановлюється законом.
Відповідно до ст.1 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» (надалі Закон) підлягає відшкодуванню шкода, завдана громадянинові внаслідок незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян;    незаконного застосування адміністративного арешту чи виправних робіт, незаконної конфіскації майна, незаконного накладення штрафу;  незаконного проведення оперативно-розшукових заходів, передбачених законами України "Про оперативно-розшукову діяльність", "Про організаційно-правові основи боротьби з організованою злочинністю" та іншими актами законодавства.
Частиною другою статті 1 Закону встановлено, що у випадках, зазначених у частині першій цієї статті, завдана шкода відшкодовується в повному обсязі незалежно від вини посадових осіб органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 2 Закону право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає у випадках постановлення виправдувального вироку суду.
Згідно частини другої, третьої статті 13 цього Закону розмір моральної шкоди визначається з урахуванням обставин справи в межах, встановлених цивільним законодавством. Відшкодування моральної шкоди за час перебування під слідством чи судом провадиться виходячи з розміру не менше одного мінімального розміру заробітної плати за кожен місяць перебування під слідством чи судом.
Статтею 4 Закону визначено, що відшкодування моральної шкоди провадиться у разі, коли незаконні дії органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури і суду завдали моральної втрати громадянинові, призвели до порушення його нормальних життєвих зав`язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.
Моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливості реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру. У випадках, коли межі відшкодування моральної шкоди визначаються у кратному співвідношенні мінімальним розміром заробітної плати чи неоподатковуваним мінімумом доходів громадян, суд при вирішенні цього питання має виходити з такого розміру мінімальної заробітної плати чи неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, що діють на час розгляду справи. 
Отже, суд першої інстанції правильно керувався тим, що на підставі наведених положень Закону та встановлених обставин справи ОСОБА_1 має право на відшкодування моральної шкоди. Разом з тим поза увагою суду залишилась та обставина, що розмір даної шкоди слід визначати виходячи з мінімального розміру заробітної плати за кожен місяць перебування під слідством і судом, починаючи із 30.12.2016, тобто часу повідомлення про підозру до 29.06.2021 – набрання законної сили вироком Коростенським міськрайонним судом, що складає 54 місяців. Обчислення таким чином періоду, за який підлягає відшкодуванню моральна шкода, відповідає правовій позиції наведеній у постанові Верховного Суду від 13 серпня 2020 року у справі №607/10144/18.
Так, мінімальний розмір заробітної плати на день ухвалення рішення відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» становить 6500 грн., тому розмір відшкодування моральної шкоди складає 351 000 грн. (54 міс.х6500грн). Цей розмір у будь-якому випадку не може бути зменшено, оскільки він є гарантованим мінімумом.
Розмір моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Визначаючи розмір відшкодування, суд має керуватися принципами розумності, справедливості та співмірності. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення.
Суд апеляційної інстанції вважає, що перебування позивача під слідством тривалий термін часу порушило його звичний уклад життя, позбавило можливості реалізації своїх звичок і бажань, вимагало від нього додаткових зусиль для організації життя та погіршило відносини з оточуючими людьми і відношення останніх до його особистості, чим ОСОБА_1 завдано моральної шкоди, що підлягає відшкодуванню на підставі ст.1167 ЦК України та вищенаведених норм Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду».
Розмір даного відшкодування у 351 000 грн., на думку апеляційного суду, є достатньою і справедливою сатисфакцією.
Зменшення розміру морального відшкодування, встановленого судом першої інстанції з 400 000 грн. до 351 000 грн. відповідає принципам розумності, справедливості та співмірності і є достатнім для задоволення потреб позивача.?
Таким чином у відповідності до положень ст. 376 ЦПК України наявні підстави для задоволення апеляційної скарги і зміни судового рішення. ?
Керуючись ст. ст. 258, 259, 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Житомирської обласної прокуратури задовольнити.
Рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 08 червня 2022 року в частині розміру відшкодування моральної шкоди змінити, зменшивши суму стягнення з 400 000 грн. до 351 000 (триста п`ятдесят одної тисячі) гривень.
У решті рішення суду залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий                                Судді

Повний текст постанови складений: 09 листопада 2022 року.