Справа № 464/5188/20                                Головуючий у 1 інстанції: Тімченко О.В. 
Провадження № 22-ц/811/2028/22                Доповідач в 2-й інстанції: Крайник Н.П. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

09 грудня 2022 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ в складі: 
                головуючої: Н.П. Крайник 
                                     суддів: Я.А. Левика, М.М. Шандри
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Львівського міського центру зайнятості на рішення Сихівського районного суду м. Львова від 07 вересня 2021 року у справі за позовом Львівського міського центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И В:
18.09.2020 Львівський міський центр зайнятості звернувся до Сихівського районного суду м. Львова з позовом, в якому просив стягнути з ОСОБА_1 в користь Центру кошти в сумі 11 052,01 грн, як повернення безпідставно виплаченої допомоги з безробіття.
В обґрунтування позову посилався на те, що відповідач ОСОБА_1 звернувся до центру зайнятості, де йому було надано статус безробітного та призначено виплату допомоги по безробіттю з 11 липня 2019 року. Відповідно до Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення безробітним Львівським міським центром зайнятості було проведено службове розслідування, за результатами якого встановлено, що ОСОБА_1 під час перебування на обліку в Центрі зайнятості зі статусом безробітного отримував дохід як найманий працівник, а тому незаконно отримав допомогу з безробіття за період 03 вересня 2019 року по 04 лютого 2020 року, в загальній сумі 11 052,01 грн. Повідомлення Центру зайнятості про відшкодування незаконно отриманих коштів ОСОБА_1 не виконано.
Оскаржуваним рішенням у задоволенні позову відмовлено.
12.08.2022 рішення суду оскаржив Львівський міський центр зайнятості. 
Вважає оскаржуване рішення суду незаконним та необґрунтованим таким, що винесене без з`ясування обставин, які мають значення для справи.
Зазначив, що до матеріалів позову Центром було долучено документи, які підтверджують перебування ОСОБА_1 у трудових відносинах з ТОВ «АЛЬФА-РЕСУРС ПЛЮС», а саме: копія Форми ОК-5 "Індивідуальні відомості про застраховану особу" ОСОБА_1 ; дані про особу ОСОБА_1 з Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування з персональної картки ОСОБА_1 . Єдиної інформаційно-аналітичної системи Державної служби зайнятості; скріншот розділу «ПФУ про періоди зайнятості особи» персональної картки ОСОБА_1 з Єдиної інформаційно-аналітичної системи Державної служби зайнятості і такі не можуть бути спростовані лише відсутністю запису в трудовій книжці відповідача та що перевірити такі не надається можливим у зв`язку з відсутністю ТОВ «АЛЬФА-РЕСУРС ПЛЮС» за зазначеною адресою та що відповідач вживав заходів щодо з`ясування обставин перебування його у трудових відносинах з товариством та неодноразово звертався до органів поліції та Держпраці з приводу фіктивного працевлаштування та підробки документів працівниками Центру та ТОВ «АЛЬФА-РЕСУРС ПЛЮС.
Суд першої інстанції не дослідив в повному обсязі надані Центром докази та зробив невірний висновок, що такі є недостатніми для підтвердження перебування ОСОБА_1 в трудових стосунках ТОВ «АЛЬФА-РЕСУРС ПЛЮС».
Крім того, в матеріалах справи відсутні належні докази на підтвердження того, що трудові відносини між ОСОБА_1 і ТОВ «АЛЬФА-РЕСУРС ПЛЮС» є фіктивними.
Натомість, Центром вжито усіх заходів щодо розслідування зазначеного випадку м ТОВ «АЛЬФА-РЕСУРС ПЛЮС» щодо отримання інформації про перебування ОСОБА_1 у трудових відносинах з даним підприємством - відповіді отримано не було.
Вважає, що в матеріалах справи наявні докази для підтвердження трудових відносин між ОСОБА_1 та ТОВ «АЛЬФА-РЕСУРС ПЛЮС», а відповідачем не спростовано та не доведено фіктивність трудових відносин ОСОБА_1 з ТОВ «АЛЬФА-РЕСУРС ПЛЮС». 
Відтак, якщо особа перебуваючи на обліку в центрі зайнятості та отримуючи допомогу по безробіттю не подала своєчасно відомості про свої трудові відносини - зазначене є підставою для стягнення з неї виплаченої допомоги по безробіттю.
Просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рiшення, яким задоволити позовні вимоги у повному обсязі.
Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України розгляд справи судом апеляційної інстанції проведено без повідомлення учасників справи, тому відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних мотивів.
Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
На підставі ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 1, ч. 6 ст. 81 ЦПК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Судом встановлено, що 04 липня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Львівського міського центру зайнятості із заявами про надання статусу безробітного та призначення виплати допомоги по безробіттю відповідно до Законів України «Про зайнятість населення» та «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття».
04 липня 2019 року ОСОБА_1 було надано статус безробітного, 11липня 2019 року призначено та розпочато виплату допомоги по безробіттю.
Актом розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» за № 52, складеним 07 липня 2020 року центром зайнятості встановлено, що перебуваючи на обліку у Львівському міському центрі зайнятості ОСОБА_1 був працевлаштований до ТОВ «АЛЬФА-РЕСУРС ПЛЮС» та отримував заробітну плату з 03 вересня 2019 року до 03 лютого 2020 року; провести розслідування страхового випадку щодо ОСОБА_1 у ТОВ «АЛЬФА-РЕСУРС ПЛЮС» немає можливості у зв`язку із відсутністю Товариства за адресою місцезнаходження.
08 липня 2020 року Центр надіслав ОСОБА_1 повідомлення про відшкодування безпідставно виплачених йому коштів по безробіттю в сумі 11 052,01 грн
в якому покликався на те, що такий, отримуючи дохід як найманий працівник, незаконно отримував допомогу з безробіття за період 03 вересня 2019 року по 04 лютого 2020 року.
Відмовляючи у задоволені позову, суд першої інстанції виходив з того, що позиція Львівського міського центру зайнятості щодо перебування ОСОБА_1 в трудових відносинах з ТОВ «АЛЬФА-РЕСУРС ПЛЮС» ґрунтується лише на даних обміну про особу між Пенсійним Фондом України та Державною службою зайнятості України, тобто позовні вимоги не доведені іншими доказами, у тому числі відсутні дані податкової служби. Доказів на підтвердження працевлаштування ОСОБА_1 в Товаристві«АЛЬФА-РЕСУРС ПЛЮС», таких як виписки з наказів про зарахування на роботу, трудовий чи інший договір, відомості про отримання заробітної плати тощо Центром зайнятості суду не надано. При цьому, у суді булооглянуто оригінал трудової книжки ОСОБА_1 , у якій відсутні відомості щодо його працевлаштування у згаданому товаристві. Також актом перевірки не встановлено наявність чи відсутність вини роботодавця в достовірності доходів особи яка отримала кошти, а нездатність органів державної влади провести перевірку зареєстрованої юридичної особи не може ставитися у провину ОСОБА_1 .
Таким чином, районний суд вважав, що Львівський міський центр зайнятості не довів умисного невиконання ОСОБА_1 своїх обов`язків та зловживання ними, що виключає стягнення з нього сум виплаченого забезпечення з безробіття.
З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів не може погодитися з огляду на наступне.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про зайнятість населення», безробітний – особа віком від 15 до 70 років, яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів як джерела існування, готова та здатна приступити до роботи.
Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України «Про зайнятість населення», до зайнятого населення належать особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, особи, які забезпечують себе роботою самостійно (у тому числі члени особистих селянських господарств), проходять військову чи альтернативну (невійськову) службу, на законних підставах працюють за кордоном та які мають доходи від такої зайнятості, а також особи, які навчаються за денною або дуальною формою здобуття освіти у закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти та поєднують навчання з роботою.
За приписами п. 1 ч. 1 ст. 43 Закону України «Про зайнятість населення», статусу безробітного може набути особа працездатного віку до призначення пенсії (зокрема на пільгових умовах або за вислугу років), яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, готова та здатна приступити до роботи.
У п. 2 ч. 1 ст. 44 Закону України «Про зайнятість населення» передбачено, що зареєстровані безробітні мають право на матеріальне забезпечення на випадок безробіття та соціальні послуги відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" та цього Закону.
У п. 4 ч. 2 ст. 44 Закону України «Про зайнятість населення» вказано, що зареєстровані безробітні зобов`язані інформувати територіальний орган центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, протягом трьох робочих днів про обставини припинення реєстрації, визначені у ч. 1 ст. 45 цього Закону.
Згідно з п. 9 ч. 1 ст. 45 Закону України «Про зайнятість населення», реєстрація безробітного в територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, припиняється у разі встановлення факту виконання безробітним оплачуваної роботи (надання послуг), крім виконання оплачуваних робіт під час проходження зареєстрованим безробітним виробничого навчання та виробничої практики на підприємстві, в установі, організації, індивідуального навчання на робочому місці (на виробництві) або стажування, участі у громадських роботах або інших роботах тимчасового характеру, виконання оплачуваної роботи, пов`язаної з організацією підготовки та проведення виборів Президента України, народних депутатів України, місцевих виборів.
Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 36 «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. 
Сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.
Згідно з ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
Так, відповідно до п.п. 4, 5, 6 Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним затвердженим Наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Державної податкової адміністрації України від 13.02.2009 № 60/62, для проведення перевірки центри зайнятості взаємодіють з Державною податковою адміністрацією України та Пенсійним фондом України шляхом обміну інформацією про отримані особами, які перебувають на обліку в державній службі зайнятості як безробітні, доходи від провадження підприємницької діяльності, виконання робіт за трудовим договором, у тому числі за сумісництвом, під час роботи за кордоном, виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами.
Обмін інформацією здійснюється між Державним центром зайнятості, Державною податковою адміністрацією України та Пенсійним фондом України як центральними органами виконавчої влади.
Перевірка достовірності даних, які є підставою для надання особі статусу безробітної та виплати їй матеріального забезпечення, проводиться центрами зайнятості шляхом: - звіряння наданої особою інформації з відомостями, наявними в Державній податковій адміністрації України, Пенсійному фонді України, у державних реєстраторів; - використання даних вищевказаних органів, Державного департаменту нагляду за додержанням законодавства про працю, контрольно-ревізійних органів цільового використання коштів Фонду; - проведення центром зайнятості перевірки достовірності зазначених у довідках про середню заробітну плату даних та записів у трудових книжках безпосередньо на підприємствах, в установах, організаціях та у фізичних осіб, які використовують найману працю, у порядку, встановленому законодавством.
У разі встановлення Центром зайнятості відповідно до цього Порядку належності безробітної особи до категорії зайнятих така особа знімається з обліку як безробітна в установленому законодавством порядку та повертає суму незаконно отриманого матеріального забезпечення і вартості наданих соціальних послуг з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати матеріального забезпечення та надання соціальних послуг.
Як вбачається з матеріалів справи, Львівським міським центром зайнятості було надано документи, які підтверджують перебування ОСОБА_1 у трудових відносинах з ТОВ «АЛЬФА-РЕСУРС ПЛЮС», а саме:
- Копія Форми ОК-5 з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування «Індивідуальні відомості про застраховану особу ОСОБА_1 »., яка містить відомості, що перебування ОСОБА_1 в трудових відносинах з ТОВ «АЛЬФА-РЕСУРС ПЛЮС» ґрунтується не лише на даних обміну про особу між Пенсійним Фондом України та Державною службою зайнятості України, а також на даних обміну між Державною фіскальною службою України, що підтверджується інформацією з таблиці 1 довідки Форми ОК-5 - «відомості з органу ДФС».
Таким чином, дана довідка формується та містить в собі відомості про особу з різних джерел інформації, включаючи відомості з Державної фіскальної служби України.
Згідно даних про ОСОБА_1 з Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, з персональної картки № 135019042400035 Єдиної інформаційної-аналітичної системи Державної служби зайнятості вбачається, що за період з вересня 2019 року - лютий 2020 року ОСОБА_1 Товариство «АЛЬФА-РЕСУРС ПЛЮС» нарахувало заробітну плату (вересень 2019 року в сумі 4 095.24грн., жовтень 2019 року в сумі 4 300,00грн., листопад 2019 року в сумі 4 300,00грн., грудень 2019 року в сумі 4 300,00грн., січень 2020 року сумі 4 800,00грн., лютий 2020 року в сумі 240,00грн.) та сплатило за нього Єдиний соціальний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
Скріншот розділу «ПФУ про періоди зайнятості особи» персональної картки № 135019042400035 ОСОБА_1 з Єдиної інформаційної-аналітичної системи Державної служби зайнятості підтверджує, що ОСОБА_1 в період 03 вересня 2019 року – 03 лютий 2020 року включно був зайнятою особою, отримував дохід, як найманий працівник та припинив трудові відносини згідно з п. 1 ст. 36 КЗпП України (за угодою сторін), відповідно до поданих звітів ТОВ «АЛЬФА-РЕСУРС ПЛЮС» до Державно Фіскальної служби України про доходи та сплату Єдиного соціального внеску.
Також складеним актом № 225 від 31.01.2022 року Київським міським центром зайнятості підтверджується, що в ході розслідування страхового випадку та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення Центром зайнятості встановлено, що під час обміну інформації з Пенсійним фондом України виявлено інформацію про працевлаштування ОСОБА_1 в ТОВ «АЛЬФА-РЕСУРС ПЛЮС», однак провести розслідування страхового випадку безпосередньо в роботодавця ТОВ «АЛЬФА-РЕСУРС ПЛЮС» виявилось неможливим у зв`язку із відсутністю товариства за місцем його реєстрації. 
Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Наявність стажу прямо пов`язана зі сплатою страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, тобто до страхового стажу зараховуються лише ті періоди, протягом яких сплачувалися страхові внески. 
Щодо огляду судом першої інстанції оригіналу трудової книжки ОСОБА_1 , у якій відсутні відомості щодо його працевлаштування у згаданому Товаристві, то відсутність запису в такій, на думку колегії суддів, не можуть підтверджувати, що він не перебував у трудових відносинах з Товариством оскільки зазначений період зараховано до його трудового стажу з виконанням роботодавцем усіх вимог пенсійного, податкового та трудового законодавства. Крім того, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду України за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (Постанова Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. № 637 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній».
Таким чином, матеріалами справи встановлено, що провести розслідування страхового випадку безпосередньо в роботодавця ТОВ «АЛЬФА-РЕСУРС ПЛЮС» виявилось неможливим. Відтак, отримати наказ (розпорядження) про прийняття ОСОБА_1 на роботу Львівський міський центр зайнятості не зміг. Однак, факт оформлення трудових відносин між ОСОБА_1 і ТОВ «АЛЬФА-РЕСУРС ПЛЮС» підтверджується іншими документами: копією Форми ОК-5 з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування «Індивідуальні відомості про застраховану особу ОСОБА_1 », даними про особу ОСОБА_1 з Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування з персональної картки № 135019042400035 Єдиної інформаційної-аналітичної системи Державної служби зайнятості, скріншотом розділу «ПФУ про періоди зайнятості особи» персональної картки № 135019042400035 ОСОБА_1 з Єдиної інформаційної-аналітичної системи Державної служби зайнятості та актом № 225 від 31.01.2022 року Київського міського центру зайнятості про розслідування страхового випадку та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення.
Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції не в повній мірі досліджено факт працевлаштування ОСОБА_1 в ТОВ «АЛЬФА-РЕСУРС ПЛЮС» та погоджується з доводами позивача, що в діях ОСОБА_1 наявні порушення умов перебування його на обліку як безробітного, а саме - перебування у зазначений період в трудових відносинах, що підтверджується наявними у справі доказами.
Більше того, матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_1 не отримував коштів від ТОВ «АЛЬФА-РЕСУРС ПЛЮС» у зазначений період.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що ОСОБА_1 не виконав обов`язку щодо своєчасного повідомлення центру зайнятості про обставини, що впливають на умови виплати допомоги по безробіттю та отримання допомоги по безробіттю і надання соціальних послуг, що у свою чергу має наслідком повернення суми незаконно отриманих ним коштів в розмірі 11 052,01 грн.
З наведених мотивів рішення суду слід скасувати, ухвалити у справі нову постанову, якою позов Львівського міського центру зайнятості до ОСОБА_1 про повернення виплаченої допомоги з безробіття задоволити. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Львівського міського центру зайнятості 11 052,00 грн. виплаченої допомоги з безробіття та 2 102,00 грн судових витрат.
Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення. Повний текст постанови складено - 09 грудня 2022 року.
Керуючись ст. 367, ст. 368, п. 2 ч. 1 ст. 374, п.п. 1-4 ч. 1 ст. 376, ст. 381, ст. 382, ст. 383, ст. 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Львівського міського центру зайнятості задоволити.
Рішення Сихівського районного суду м. Львова від 07 вересня 2021 року скасувати.
Ухвалити нову постанову, якою позов Львівського міського центру зайнятості задоволити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Львівського міського центру зайнятості 11 052,00 грн виплаченої допомоги з безробіття та 2 102,00 грн судових витрат.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови. 
Повний текст постанови складено 09 грудня 2022 року.

Головуючий:        Н.П. Крайник 

Судді:        Я.А. Левик

               М.М.Шандра