П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

__________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

05 грудня 2022 р.	м.Одеса	Справа № 420/9997/21	

Головуючий І інстанції Потоцька Н.В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді - Осіпова Ю.В.,
суддів - Косцової І.П., Скрипченка В.О.,
розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 02 грудня 2021 року (м.Одеса, дата складання повного тексту рішення суду - 02.12.2021р.) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
14.06.2021р. ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до ГУ НП в Одеській області, у якому просив суд:
- визнати протиправними дії ГУ НП в Одеській області під час нарахування та виплати йому одноразової грошової допомоги при звільненні з грошового забезпечення без урахування індексації;
- зобов`язати ГУ НП в Одеській області провести нарахування та виплату йому належної одноразової грошової допомоги при звільненні із розрахунку грошового забезпечення за січень та лютий 2021р. з урахуванням виплаченої індексації. Виплату провести з урахуванням нарахованих і виплачених в травні 2021р. коштів.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем під час виплати позивачу одноразової грошової допомоги перед звільненням протиправно не було включено до її складу суми індексації, правова природа якої полягає у підтриманні купівельної спроможності рівня заробітної плати (грошового забезпечення) внаслідок її знецінення через подорожчання споживчих товарів і послуг. 
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 02 грудня 2021 року (ухваленим               в порядку спрощеного (письмового) провадження) адміністративний позов ОСОБА_1 - задоволено повністю. Визнано протиправними дії ГУ НП в Одеській області під час нарахування та виплати позивачу одноразової грошової допомоги при звільненні з грошового забезпечення без урахування індексації. Зобов`язано ГУ НП в Одеській області провести нарахування і виплату позивачу належної одноразової грошової допомоги при звільненні із розрахунку грошового забезпечення за січень та лютий 2021р. з урахуванням виплаченої індексації.
Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням суду 1-ї інстанції, ГУ НП в Одеській області 13.05.2022р. подало апеляційну скаргу, в якій зазначило, що судом, при винесенні оскаржуваного рішення порушено норми матеріального та процесуального права, просило скасувати рішення Одеського окружного адміністративного суду від 02.12.2021р. та прийняти нове - про відмову у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що індексація грошового забезпечення не віднесена до складових грошового забезпечення, а тому не повинна входити у розрахунок одноразової грошової допомоги при звільненні. Посилаючись на правову позицію Верховного Суду у справі №280/6154/19, апелянт наголошує на тому, що до місячного грошового забезпечення, з якого вираховується розмір одноразової грошової допомоги, входять лише ті додаткові види грошового забезпечення, які мають постійний характер. Водночас, із урахуванням непостійного характеру виплати індексації заробітної плати, а також матеріальної допомоги на оздоровлення, такі виплати не мають бути включені до місячного грошового забезпечення позивача.
08.09.2022р. матеріали справи надійшли до П`ятого апеляційного адміністративного суду.
Ухвалою судді П`ятого апеляційного адміністративного суду від 17.05.2022р. дану апеляційну скаргу ГУ НП в Одеській області - залишено без руху. 
Ухвалами П`ятого апеляційного адміністративного суду від 01.06.2022р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою відповідача та призначено справу до розгляду в порядку письмового провадження.
Позивач, належним чином повідомлений про розгляд даної справи, правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.311 КАС України апеляційні скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, судом 2-ї інстанції можуть бути розглянуті в порядку письмового провадження.
Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч.1 ст.308 КАС України).
Розглянувши матеріали даної справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення у межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відсутність належних підстав для її задоволення.
Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи.
Позивача - ОСОБА_1 , відповідно до наказу ГУ НП в Одеській області від 28.02.2021р. №388о/с, звільнено зі служби в поліції на підставі п.2 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» (через хворобу) з 28.02.2021р.
25.05.2021р. позивачу була нарахована та виплачена одноразова грошова допомога у розмірі - 124559,26 грн. (із урахуванням податків), що підтверджується розрахунковим листом ГУ НП в Одеській області за травень 2021р. та банківською випискою №MGVE0QIHOEV82N10 за період з 24.05.2021р. 
Крім того, листом від 27.05.2021р. №14/П-573 Управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ГУ НП в Одеській області повідомило позивача про те, що відповідно до ст.9 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», особам рядового і начальницького складу, які звільняються зі служби через хворобу виплачується одноразова грошова допомога у розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.
Так, нарахування позивачу вказаної одноразової грошової допомоги при звільненні станом на 28.02.2021р. здійснювалось з урахуванням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, що мають постійний характер, та премій, а саме: посадовий оклад - 3000 грн.; оклад за спец. званням - 2000 грн.; надбавка за вислугу років 35% - 1750 грн.; надбавка спец. проходж. служ. АТ 40% - 4500 грн.; щомісячна премія 30,258% - 3404,03 грн.
Не погоджуючись з наведеним вище ГУ НП в Одеській області розрахунком одноразової грошової допомоги при звільненні та вважаючи, що індексація має бути включена до складу грошового забезпечення, з якого здійснюється обчислення розміру одноразової грошової допомоги, позивач звернувся до суду із даним позовом.
Вирішуючи справу по суті та повністю задовольняючи позов, суд 1-ї інстанції виходив із обґрунтованості та доведеності заявлених позовних вимог та, відповідно, неправомірності спірних дій відповідача.
Колегія суддів апеляційного суду, уважно дослідивши матеріали даної справи та наявні в них докази, цілком погоджується з такими висновками суду першої інстанції та вважає їх обґрунтованими, з огляду на наступне.
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991р. №2011-XII регламентовано, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. При цьому, грошове забезпечення визначається в залежності від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня та вченого звання військовослужбовця.
Таким чином, до складу грошового забезпечення військовослужбовців входять чотири види складових:
1) посадовий оклад;
2) оклад за військовим званням;
3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення;
4) одноразові додаткові види грошового забезпечення.
За правилами ч.1 ст.15 Закону №2011-XII, пенсійне забезпечення військовослужбовців після звільнення їх з військової служби провадиться відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992р. №2262-ХІІ.
Згідно з ч.3 ст.43 Закону №2262-ХІІ, пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01.01.2011р. - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 7 постанови Кабінетом Міністрів України «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей» від 17.07.1992р. №393 встановлено, що пенсії обчислюються з таких видів грошового забезпечення: відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.
Отже, Закон №2262-ХІІ, який визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення, зокрема, осіб, звільнених з військової служби, та має на меті реалізацію ними конституційного права на державне пенсійне забезпечення і спрямований на встановлення єдності умов та норм пенсійного забезпечення зазначеної вище категорії громадян України, передбачає включення до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, лише щомісячні основні види грошового забезпечення, до яких належать: посадовий оклад, оклад за військовим званням, процентна надбавка за вислугу років, а також щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії.
Як визначено ст.102 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015р. №580-VIII, пенсійне забезпечення поліцейських та виплата одноразової грошової допомоги після звільнення їх зі служби в поліції здійснюються в порядку та на умовах, визначених Законом №2262-ХІІ.
У відповідності до ч.1 ст.94 Закону №580-VIII, поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання.
Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону (абз.2 ч.3 ст.9 Закону №2011-XII).
У свою чергу, варто зазначити, що правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України регульовано Законом України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03.07.1991р. №1282-ХІІ.
За визначенням, наведеним у ст.1 цього Закону, індексацією грошових доходів населення є встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або ж повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.
У свою чергу, як закріплено ст.2 Закону №1282-ХІІ, індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України та які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення).
Таким чином, індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій, спрямованою на підтримання купівельної спроможності населення України шляхом підвищення грошових доходів населення, що надає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. 
При цьому, проведення індексації грошового забезпечення у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковим для всіх юридичних осіб - роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.
Враховуючи, що індексації підлягають всі грошові доходи населення, які не мають разового характеру, а не тільки грошове забезпечення військовослужбовців, а також те, що здійснення індексації врегульовано окремим законом, до якого ст.9 Закону №2011-XII містить відсилочну норму, отже, на думку колегії суддів, механізм індексації має універсальний характер і питання      її врахування до складу грошового забезпечення для призначення пенсії не регулюється положеннями Закону №2011-XII або Закону №2262-ХІІ.
Незважаючи на наявність спеціального законодавства, зокрема, Закону №2262-ХІІ та відповідних підзаконних нормативних актів, якими врегульовуються відносини щодо обчислення (призначення, перерахунку) пенсій військовослужбовцям та наявність спеціального законодавства, зокрема, Закону №2011-XII, яким імперативно визначаються складові грошового забезпечення військовослужбовців, натомість які не врегульовують питання віднесення індексації грошового забезпечення до видів грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, при вирішенні цього питання слід субсидіарно застосовувати положення спеціальних законів стосовно механізму проведення індексації, її мети та правової природи (суті), зокрема, Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії», Закону №1282-ХІІ та «Порядку проведення індексації грошових доходів населення» (затв. постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003р. №1078).
Субсидіарне застосування зазначених норм права дає підстави для правового висновку, що індексація грошового забезпечення має систематичний (щомісячний) характер, а її правова природа полягає у підтриманні купівельної спроможності рівня заробітної плати (грошового забезпечення) внаслідок її знецінення через подорожчання споживчих товарів і послуг, а тому вона має бути врахована у складі грошового забезпечення військовослужбовців для розрахунку пенсії за вислугу років, що забезпечує дотримання пенсійних прав осіб, звільнених з військової служби, як складової конституційного права на соціальний захист. В іншому випадку, не врахування індексації при обрахунку пенсії за вислугу років призвело б до застосування для визначення розміру пенсії знеціненого грошового забезпечення.
Отже, за таких обставин, сума індексації грошового забезпечення має бути включена до довідки, що подається для призначення пенсії.
До того ж слід звернути увагу й на те, що зазначений висновок щодо врахування індексації грошового забезпечення при обчисленні розміру пенсії повністю узгоджується і з правовою позицією висловленою Верховним Судом у постановах від 26.08.2021р. у справі №240/7853/19, від 14.05.2019р. у справі №428/11103/16-а, від 12.06.2019р. у справі №643/212/17, від 12.09.2019р. у справі №235/6160/16-а та від 29.04.2020р. у справі №240/10130/19.
Відтак, за таких обставин, судова колегія не знаходить підстав для скасування рішення суду першої інстанції з мотивів, наведених в апеляційній скарзі відповідача.
Слід також зазначити й про те, що за правилами ст.ст.9,77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно зі ст.90 цього ж  Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
А згідно з ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти позову, що, у свою чергу, не було відповідним чином реалізовано відповідачем при розгляді справи в судах 1-ї та 2-ї інстанцій.
Враховуючи наведене, судова колегія доходить до висновку про те, що суд 1-ї інстанції порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні даної справи не допустив, вірно встановив фактичні обставини справи та надав їм належної правової оцінки. Наведені ж в апеляційній скарзі доводи, правильність висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на припущеннях та невірному трактуванні норм матеріального права. 
Відповідно до п.1 ч.1 ст.315 КАС України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Отже, за таких обставин, колегія суддів апеляційного суду, діючи виключно в межах доводів апеляційної скарги, згідно зі ст.316 КАС України, залишає цю апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення суду 1-ї інстанції - без змін.
Керуючись ст.ст.308,311,315,316,321,322,325,329 КАС України, апеляційний суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Одеській області - залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 02 грудня 2021 року - без змін.  
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 05.12.2022р. 

Головуючий у справі
суддя-доповідач:                                                                                 Ю.В. Осіпов 

Судді:                                                                                                          І.П. Косцова   

                                                                                                                   В.О. Скрипченко