ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"21" вересня 2022 р.           Справа№ 910/11883/20
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Тищенко О.В.
суддів:            Тищенко А.І. 
          Станіка С.Р. 

за участю секретаря судового засідання Рудь Н.В.
за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання від 21.09.2022

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 01.02.2022 (повний текст ухвали складено 03.02.2022)

у справі № 910/11883/20 (суддя Мандриченко О.В.)

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» 
про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню у справі

за позовом Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України»
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція»
про стягнення 1 602 408,45 грн

в с т а н о в и в:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 16.03.2021 позов задоволено повністю. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» на користь Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» пеню у розмірі 1 476 018 грн. 04 коп., 3% річних у розмірі 126 390 грн. 41 коп. та судовий збір у розмірі 24 036 грн. 13 коп.
Постановою Північного апеляційного господарського суду від 06.07.2021 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» на рішення Господарського суду міста Києва від 16.03.2021 у справі № 910/11883/20 задоволено частково, рішення Господарського суду міста Києва від 16.03.2021 у справі № 910/11883/20 змінено в частині стягнення пені, викладено резолютивну частину рішення в наступній редакції:
«Позовні вимоги задовольнити частково.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» (02094, місто Київ, вулиця Гната Хоткевича, будинок 20; ідентифікаційний код 37739041) на користь Акціонерного товариства Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (01601, місто Київ, вулиця Богдана Хмельницького, будинок 6; ідентифікаційний код 20077720) пеню у розмірі 738 009,02 грн., 3% річних у розмірі 126390,41 грн. та судовий збір у розмірі 24 036,13 грн.
В решті позовних вимог відмовити.»
Також вищевказаною постановою стягнуто з Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» 16 605,21 грн. судового збору за подачу апеляційної скарги.
22.07.2021 на виконання вказаної постанови видано відповідні накази.
08.12.2021 до Господарського суд міста Києва надійшла заява відповідача про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.02.2022 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню задоволено частково. Визнано наказ Господарського суду міста Києва від 22.07.2021 у справі №910/11883/20 таким, що не підлягає виконанню в частині стягнення 738   009 грн 02 коп. пені та 3% річних у розмірі 126   390 грн 41 коп. 
Задовольняючи частково заяву про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню суд першої інстанції, враховуючи приписи Закону України №1639-ІХ, яким внесені зміни до Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та енергогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" від 03.11.2016 №1730-VIII, виходив з того, що оскільки суму основної частини боргу відповідачем погашено до 1 червня 2021 року, наказ Господарського суду міста Києва від 22.07.2021 у справі № 910/11883/20 підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню.
Не погоджуючись з прийнятою ухвалою суду першої інстанції, Акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» 17.02.2022 звернулося безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд поновити строк на апеляційне оскарження ухвали суду, скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 01.02.2022 у справі №910/11883/20 та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню. 
В обґрунтування апеляційної скарги скаржник вказав, що місцевий господарський суд неправильно застосував норми матеріального права, зокрема приписи Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення» від 03.11.2016 №1730-VIII. 
Апелянт зазначає, що на час розгляду заяви боржника були відсутні безумовні підстави для визнання виконавчого документа у даній справі таким, що не підлягає виконанню, а при ухваленні оскаржуваної ухвали суд не надав належної оцінки тим обставинам, що доказів відсутності заборгованості за виконавчим документом в даній справі боржником не надано.
З наведених підстав, на думку скаржника, оскаржувана ухвала підлягає скасуванню.
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями апеляційну скаргу у справі №910/11883/20 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Тищенко О.В. судді: Коробенко Г.П., Тищенко А.І.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.02.2022 витребувано у Господарського суду міста Києва матеріали справи № 910/11883/20. Відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, які визначені главою 1 розділу IV Господарського процесуального кодексу України, за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 01.02.2022 у справі № 910/11883/20.
28.04.2022 до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 30.05.2022 апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 01.02.2022 у справі №910/11883/20 залишено без руху. Надано строк для усунення недоліків.
22.06.2022 через відділ документального забезпечення Північного апеляційного господарського суду від апелянта надійшла заява про усунення недоліків з доказами сплати судового збору.
Головуючий суддя Тищенко О.В. перебувала у відпустці. Після виходу головуючого судді з відпустки, ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.07.2022 поновлено Акціонерному товариству «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» пропущений строк на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду міста Києва від 01.02.2022, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 01.02.2022, справу призначено до розгляду на 06.09.2022. 
У зв`язку з перебуванням судді Коробенка Г.П. 06.09.2022 у відпустці, протоколом повторного автоматизованого розподілу справи між суддями від 06.09.2022 у справі №910/11883/20 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Тищенко О.В., судді: Тищенко А.І., Станік С.Р.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.09.2022 прийнято справу №910/11883/20 за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 01.02.2022 колегією суддів у визначеному складі та призначено до розгляду на 21.09.2022.
21.07.2022 до канцелярії суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач проти задоволення скарги заперечив, зазначивши, що оскаржувана ухвала прийнята відповідно до вимог чинного законодавства, з дотриманням норм процесуального та матеріального права, а доводи, викладені у апеляційній скарзі, законних та обґрунтованих висновків суду першої інстанції не спростовують. У зв`язку з чим, відповідач просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду без змін.
У судове засідання 21.09.2022 з`явився представник відповідача. Представник позивача у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.
Колегія суддів апеляційного господарського суду з урахуванням ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 202, ч. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України, вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами, оскільки представники сторін, що не з`явилися, про дату та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, участь учасників справи у судовому засіданні судом обов`язковою не визнавалась.
Крім того, судова колегія вважає за необхідне зазначити, що у випадку, коли представники сторін чи інші учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Відтак, неявка позивача в судове засідання за умови належного повідомлення сторін про час і місце розгляду справи, не є безумовною підставою для відкладення розгляду справи.
У відповідності до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
Згідно до ч.1 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.
Колегія суддів апеляційного господарського суду, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм процесуального права при прийнятті оскаржуваної ухвали, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржувану ухвалу місцевого господарського суду слід скасувати з наступних підстав.
В обґрунтування поданої заяви про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, відповідач (боржник) зазначає, що 29 серпня 2021 року набрав чинності Закон України "Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу" від 14.07.2021 № 1639-ІХ (далі - Закон України №1639-ІХ). Пунктом 6 частини 2 Розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України №1639-ІХ внесені зміни до Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та енергогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" від 03.11.2016 №1730-VIII (далі - Закон України №1730-VIII), яким визначено комплекс організаційних та економічних заходів, спрямованих на забезпечення сталого функціонування теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання та водовідведення.
Частина 3 статті 7 Закону №1730-VIII є нормою прямої дії. При цьому застосування приписів частини третьої статті 7 цього Закону не ставиться у залежність від виконання будь-яких інших умов, окрім погашення боржником заборгованості за отриманий природний газ до набрання чинності Законом. Зокрема, застосування даної норми не потребує включення підприємства до реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості, і застосування процедури, передбаченої статтями 1, 2, 3 Закону, за умови погашення заборгованості до набрання чинності цим Законом (така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 20.11.2020 у справі №922/3212/19).
Якщо заборгованість погашено до набрання чинності Закону, тоді положення статей 1, 2, 3 вказаного Закону не застосовуються. Відтак, не потребує доведення доказ включення підприємства до реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості, а неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних, нараховані на заборгованість, яка є предметом регулювання цим Законом, не нараховуються, а нараховані підлягають списанню, у зв`язку з припиненням зобов`язань щодо їх сплати, на підставі частини третьої статті 7 Закону.
Верховний Суд у своїй постанові від 27.05.2020 у справі №910/17428/18 зазначив, що частиною 3 статті 7 Закону №1730-VIII законодавець запровадив чіткий механізм звільнення боржників від відповідальності за несвоєчасну сплату заборгованості за спожитий природний газ та встановив заборону на нарахування боржникам (споживачам) неустойки, інфляційних втрат, відсотків річних на суми основної заборгованості за договорами поставки природного газу за умов її погашення боржниками до набрання чинності цим Законом.
Підпунктом є) пункту 6 частини 2 Розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України №1639-ІХ частину 1 статті 7 Закону України №1730- VIII, який визначає порядок списання неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість за енергоносії, викладено в новій редакції: " 1. На реструктуризовану/ заборгованість за спожитий природний газ, а також послуги з його розподілу та транспортування, а також за теплову енергію станом на 1 червня 2021 року неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних не нараховуються.
Нараховані на заборгованість за спожитий природний газ, послуги з його розподілу та транспортування, а також за теплову енергію, отриману для її подальшого постачання споживачам та/або надання відповідних комунальних послуг, утворену станом на 1 червня 2021 року, неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних не можуть бути предметом подальшого продажу та врегульовуються у такий спосіб:
-підлягають списанню з дня набрання чинності цим Законом, якщо погашення основної частини боргу здійснено до 1 червня 2021 року або до моменту укладення договорів про реструктуризацію відповідно до статті 5 цього Закону, у тому числі шляхом проведення взаєморозрахунків відповідно до статті 4 цього Закону;
-підлягають списанню, за умови повного виконання теплогенеруючими та теплопостачальними організаціями умов укладеного договору про реструктуризацію заборгованості."
Приймаючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції вказав, що предметом розгляду справи № 910/11883/20 були вимоги Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро-Реконструкція" за період з 27.11.2018 по 29.08.2019      пені      та трьох відсотків річних за прострочення відповідачем виконання свого зобов`язання за Договором, а тому оскільки суму основної частини боргу відповідачем погашено до 1 червня 2021 року, наказ Господарського суду міста Києва від 22.07.2021 у справі № 910/11883/20 підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню.
Однак, апеляційний господарський суд з вказаним висновком Господарського суду міста Києва не погоджується з огляду на наступне.
Відповідно до   статті 129-1 Конституції України   судове рішення є обов`язковим до виконання; держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.
Суд враховує, що розглядаючи справу N 5-рп/2013, Конституційний Суд України у рішенні від 26.06.2013 зазначив, що право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.
Сформовані та вже усталені позиції Європейського суду з прав людини стосовно виконання судових рішень полягають у наступному: право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод   (далі - Конвенція) ("Шмалько проти України", заява N 60750/00, пункт 43). Суд також виходить з того, що важко уявити, щоб пункт 1 статті 6 Конвенції детально описував процедурні гарантії, які надано сторонам, - справедливість, відкритість і оперативність проваджень, - і не передбачав би гарантій виконання судових рішень протоколу ("Бурдов проти Росії", заява N 589498/00, пункт 34).
Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини, сформовану, зокрема у справах "Hornsby v. Greece" (заява N 18357/91, пункт 40), "Деркач та Палек проти України" (заяви N 34297/02 та N 39574/02, пункт 18): право на суд, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін; ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок; право на звернення до суду також передбачає практичне виконання остаточних, обов`язкових для виконання судових рішень, які в державах, що поважають принцип верховенства права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду стороні у провадженні; виконання судового рішення, яке набрало законної сили підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок ("Immobiliare Saffi v. Italy", заява N 22774/93, пункт 74).
Відповідно до положень ст. 3 Закону України "Про виконавче провадження" відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі зокрема таких виконавчих документів: 1) виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України; 1-1) судові накази.
Згідно з ч. 1 та ч. 3 ст. 327 Господарського процесуального кодексу України виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Наказ, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами. Наказ, судовий наказ, ухвала суду мають відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.
Згідно з ч. ч. 1-2 ст. 328 ГПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати наказ таким, що не підлягає виконанню.
Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.
Зі змісту вказаної статті вбачається, що перелік підстав для визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, не є вичерпним.
При цьому, підстави для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи:
- матеріально-правові (зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання);
- процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого документа, зокрема, видача виконавчого документа за рішенням, яке не набрало законної сили; якщо виконавчий документ виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого документа; помилкової видачі виконавчого документа, якщо вже після його видачі у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого документа двічі з одного й того ж питання; пред`явлення виконавчого документа до виконання вже після закінчення строку на його пред`явлення до виконання.
Наведена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 11.07.2019 у справі № 910/8665/17.
Відповідно до позиції Верховного Суду, викладеної у постанові №910/9026/13 від 12.10.2018 р., в межах розгляду заяви про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, встановлюється лише наявність чи відсутність чіткого та однозначного факту припинення обов`язку боржника добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин. При цьому, перегляд самого судового рішення, самого спору по суті, встановлених судовим рішенням фактичних обставин справи, дослідження доказів, що свідчать про можливу зміну цих обставин, з прийняттям відповідних висновків не здійснюється.
При розгляді питання щодо визнання виконавчого документа в даній справі таким, що не підлягає виконанню, судом враховано доводи заявника стосовно положень Закону України "Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу" від 14.07.2021 № 1639- IX (далі - Закон № 1639), який набрав чинності 29.08.2021, та яким внесено низку суттєвих змін до Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення" від 03.11.2016 № 1730-VIII (далі - Закон № 1730).
Згідно з частиною першою статті 7 Закону №1730-VIII, із змінами, внесеними Законом №1639-ІХ, на реструктуризовану заборгованість за спожитий природний газ, а також послуги з його розподілу та транспортування, а також за теплову енергію станом на 01.06.2021 неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних не нараховуються.
Нараховані на заборгованість за спожитий природний газ, послуги з його розподілу та транспортування, а також за теплову енергію, отриману для її подальшого постачання споживачам та/або надання відповідних комунальних послуг, утворену станом на 01.06.2021, неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних не можуть бути предметом подальшого продажу та врегульовуються у такий спосіб:
- підлягають списанню з дня набрання чинності цим Законом, якщо погашення основної частини боргу здійснено до 01.06.2021 або до моменту укладення договорів про реструктуризацію відповідно до статті 5 цього Закону, у тому числі шляхом проведення взаєморозрахунків відповідно до статті 4 цього Закону;
- підлягають списанню, за умови повного виконання теплогенеруючими та теплопостачальними організаціями умов укладеного договору про реструктуризацію заборгованості.
Отже, приписами ст. 7 Закону № 1730 визначено способи списання нарахованої неустойки (штрафу, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних.
З системного аналізу норм Закону № 1730 вбачається, що списання заборгованості ТОВ "Євро-Реконструкція" перед НАК "Нафтогаз України" можливе у разі включення Боржника до Реєстру за кредитором, який є стягувачем у даній справі.
Згідно зі статтями 73, 74 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.
Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.
Відповідно до частини 1   ст. 86 Господарського процесуального кодексу України   суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Перевіривши матеріали справи, судова колегія встановила, що в матеріалах справи відсутні докази стосовно дотримання механізму щодо списання заборгованості відповідача та/або факту списання вказаних коштів.
Разом з цим, судова колегія наголошує, що предметом розгляду справи № 910/11883/20 були вимоги Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро-Реконструкція" за період з 27.11.2018 по 29.08.2019      пені      та трьох відсотків річних за прострочення відповідачем виконання свого зобов`язання за Договором. Рішенням Господарського суду міста Києва від 16.03.2021 позов задоволено повністю, водночас Постановою Північного апеляційного господарського суду від 06.07.2021 вказане рішення Господарського суду міста Києва від 16.03.2021 у справі № 910/11883/20 змінено в частині стягнення пені, а 22.07.2021 на виконання вказаної постанови видано відповідні накази.
Таким чином, підсумовуючи вищевикладене в сукупності, оскільки судове рішення є обов`язковим до виконання, враховуючи, що боржником не доведено суду обставин на підтвердження припинення зобов`язання (відсутні докази списання заборгованості відповідача), що в силу вимог частини другої статті 328 ГПК України є підставою для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, а крім того беручи до уваги те, що рішення суду в даній справі (16.03.2021) прийнято до набрання чинності 29.08.2021 Закону України "Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу" від 14.07.2021 № 1639-ІХ, п. 6 ч. 2 Розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" якого внесені зміни до Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та енергогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" від 03.11.2016 №1730-VIII, судова колегія вважає, що відповідні обставини щодо заборгованості мають враховуватись на стадії виконання судового рішення.
Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що судовий наказ Господарського суду міста Києва від 22.07.2021 у справі № 910/11883/20 видано на підставі постанови Північного апеляційного господарського суду від 06.07.2021, у матеріалах справи відсутні докази того, що обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою, як то передбачено  приписами  ч. 2 ст. 328 ГПК України для визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню.
Відтак, на підставі наведеного, колегія суддів дійшла висновку, що на час розгляду заяви боржника були відсутні безумовні підстави для визнання виконавчого документа у справі № 910/11883/20 таким, що не підлягає виконанню в розумінні вищевказаних положень законодавства.
У зв`язку з вказаним, апеляційний господарський суд вважає передчасним висновок суду першої інстанції про визнання наказу Господарського суду міста Києва від 22.07.2021 у справі № 910/11883/20 таким, що не підлягає виконанню, враховуючи при цьому, що суму основної частини боргу відповідачем погашено до 1 червня 2021 року.
За викладених обставин, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» про визнання виконавчого документу - наказу Господарського суду міста Києва від 22.07.2021 у справі №910/11883/20 - таким, що не підлягає виконанню.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.
За змістом ч. 1 ст. 277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) нез`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Враховуючи викладене вище, апеляційний суд приходить до висновку про наявність підстав для скасування ухвали місцевого суду відповідно до ст.277 Господарського процесуального кодексу України.
З урахуванням наведеного, доводи апеляційної скарги при перевірці в апеляційному порядку знайшли своє підтвердження, внаслідок чого апеляційна скарга підлягає задоволенню, ухвала Господарського суду міста Києва від 01.02.2022 - скасуванню. 
У зв`язку зі скасуванням ухвали місцевого господарського суду, згідно із загальними правилами ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір за розгляд справи в суді першої інстанції покладається на відповідача. 
Керуючись ст. 232-241, 275-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 01.02.2022 у справі №910/11883/21 задовольнити.
2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 01.02.2022 у справі №910/11883/21 скасувати.
3. Відмовити у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню у справі.
4. Судові витрати (судовий збір) за розгляд справи у суді апеляційної інстанції покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція».
5. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» (02094, місто Київ, ВУЛИЦЯ ГНАТА ХОТКЕВИЧА, будинок 20, ЄДРПОУ 37739041) на користь Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (01601, місто Київ, ВУЛИЦЯ БОГДАНА ХМЕЛЬНИЦЬКОГО, будинок 6, ЄДРПОУ 20077720) 2481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одну) грн судового збору за розгляд справи у суді апеляційної інстанції.
6. Доручити Господарському суду міста Києва видати наказ на виконання даної постанови.
7. Матеріали справи №910/11883/21 повернути до Господарського суду міста Києва.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена відповідно до ст. 287-291 Господарського процесуального кодексу України.
Повний текст складено 21.10.2022 після виходу суддів з відпусток. 

Головуючий суддя                                                            О.В. Тищенко 

Судді                                                                                А.І. Тищенко

                                                                                С.Р. Станік