Ухвала
30 вересня 2022 року
місто Київ
справа № 596/1240/21
провадження № 61-9309ск22
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Усика Г. І. (суддя-доповідач), Олійник А. С., Яремка В. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Свірський Тарас Володимирович, на рішення Гусятинського районного суду Тернопільської області від 27 травня 2022 року та постанову Тернопільського апеляційного суду від 25 серпня 2022 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог 
У серпні 2021 року Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» (далі - АТ «Ощадбанк», банк) звернулося до суду з позовом, у якому просило стягнути з ОСОБА_1 три проценти річних у розмірі 533,77 дол. США від простроченої суми заборгованості за кредитним договором на підставі статті 625 ЦК України.
Короткий зміст оскаржуваних судових рішень 
Рішенням Гусятинського районного суду Тернопільської області від 27 травня 2022 року, залишеним без змін постановою Тернопільського апеляційного суду від 25 серпня 2022 року, позов задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Ощадбанк» три проценти річних у розмірі 533,77 дол. США від простроченої суми заборгованості за кредитним договором.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що рішення Гусятинського районного суду Тернопільської області від 30 грудня 2009 року у справі 
№ 2-1181/2010, яким з ОСОБА_1 стягнуто на користь банку заборгованість за кредитним договором у розмірі 22 870,02 доларів США є невиконаним. Залишок суми нестягнутої суми заборгованості по тілу кредиту становить 5 920,00 доларів США, а тому банк має право на стягнення у порядку статті 625 ЦК України трьох процентів річних за прострочення виконання грошового зобов`язання, що становить 533,77 доларів США. 
Короткий зміст вимог та доводів касаційної скарги
У вересні 2022 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга 
 ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Свірський Т. В., на рішення Гусятинського районного суду Тернопільської області від 27 травня 2022 року та постанову Тернопільського апеляційного суду від 25 серпня 2022 року, в якій заявник просив скасувати оскаржувані судові рішення, ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.
Позиція Верховного Суду та нормативно-правове обґрунтування 
Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню.
Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8). 
Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
За правилом частини дев`ятої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.
Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» установлено у 2022 році прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2022 року - 2 481,00 грн.
Предметом позову у цій справі є вимоги майнового характеру про стягнення трьох процентів річних у розмірі 533,77 доларів США від простроченої суми заборгованості за кредитним договором.
Отже, ціна позову у цій справі складає 533,77 доларів США, що відповідно курсу Національного банку України станом на 01 січня 2022 року становить 14 560,28 грн, що станом на 01 січня 2022 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 481,00*100=248 100,00). 
Ураховуючи наведене, зазначена справа є малозначною у силу вимог закону.
За змістом пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 жовтня 2020 року у справі 
№ 127/18513/18 (провадження № 14-145цс20) вказала, що касаційний перегляд вважається екстраординарним з огляду на специфіку повноважень суду касаційної інстанції з точки зору обмеження виключно питаннями права та більшим ступенем формальності процедур. У ЦПК України визначено баланс між такими гарантіями права на справедливий судовий розгляд, як право на розгляд справи судом, встановленим законом (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод), та принципом остаточності судових рішень res judicata, фактично закріплено перехід до моделі обмеженої касації, що реалізується за допомогою введення процесуальних фільтрів з метою підвищення ефективності касаційного провадження.
Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).
Касаційна скарга містить посилання на те, що судові рішення підлягають касаційному оскарженню з підстави, передбаченої підпунктом «а» частини третьої статті 389 ЦПК України.
Право на касаційне оскарження у малозначній справі ОСОБА_1 обґрунтовувала тим, що порушене у ній питання стосується права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, оскільки відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування статті 625 ЦК України та правомірності нарахування трьох процентів річних, якщо у судовому рішення, яким зверненно стягнення на предмет застави зазначено суму заборгованості у повному обсязі, при цьому, заставодавцем є не позичальник, а інша особа. Також просила врахувати велику кількість цивільних справ щодо стягнення кредитної заборгованості в умовах скрутних економічних процесів в Україні, зокрема у зв`язку з різким зростанням курсу валют, неможливість виконання позичальниками валютних кредитних зобов`язань.
Верховний Суд у визначенні правового питання як такого, що має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, виходить з того, що таке правове питання має бути головним або основним питанням правозастосовчої практики на сучасному етапі її розвитку та становлення, воно повинно мати одночасно винятково актуальне значення для її формування. Такі ознаки визначаються предметом спору, значущістю для держави й суспільства у цілому правового питання, що постало перед практикою його застосування.
Проте, доводи заявника зводяться до оцінки правомірності стягнення оскаржуваними судовими рішеннями трьох процентів річних у зв`язку простроченням виконання грошового зобов`язання та застосування наслідків, визначених статтею 625 ЦК України.
Доводи ОСОБА_1 про неможливість виконання кредитних зобов`язань, оскільки кредит був виданий в іноземній валюті, проте, курс іноземної валюти значно підвищився по відношенню до національної валюти, не можуть бути враховані при вирішенні питання про відкриття касаційного провадження у малозначній справі, оскільки економічні ризики договірних зобов`язань сторони узгоджують на стадії укладення договору і в подальшому наявність таких ризиків не є безумовною підставою для пом`якшення чи звільнення від відповідальності боржника.
Таким чином, фактично доводи заявника зводяться до незгоди з оскаржуваним судовими рішеннями, власного тлумачення застосування норм права у конкретній справі, а саме статті 625 ЦК України, а також необхідності переоцінки доказів, що перебуває поза межами повноважень суду касаційної інстанції, визначених статтею 400 ЦПК України. 
Ураховуючи наведене, Верховний Суд встановив відсутність винятків, зазначених у пункті 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, що дають право на оскарження судових рішень у малозначних справах.
Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд, який відповідно до частини третьої статті 125 Конституції України є найвищим судовим органом, виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення.
Відповідно до Рекомендацій № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 
07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
Ураховуючи, що касаційну скаргу подано на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, і судом не встановлено передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України випадків, за наявності яких судові рішення у малозначній справі підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.
Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 1 частини шостої, частиною дев`ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд,
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Свірський Тарас Володимирович, на рішення Гусятинського районного суду Тернопільської області від 27 травня 2022 року та постанову Тернопільського апеляційного суду від 25 серпня 2022 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявникові. 
Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.
Судді:        	Г. І. Усик   А. С. Олійник   В. В. Яремко