ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и
27 вересня 2022 року 	м. Дніпро	справа № 808/47/17	
(суддя Бойченко Ю.П., м. Запоріжжя)

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Чередниченка В.Є. (доповідач),
                               суддів:  Панченко О.М., Іванова С.М.,     
розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 01 грудня 2021 року у справі №808/47/17 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Завод Хіт Технологія» до Головного управління ДПС у Запорізькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

                                                                  ВСТАНОВИВ: 

Товариство з обмеженою відповідальністю «Завод Хіт Технологія» 06 січня 2017 року звернулося до суду з позовом до Головного управління Державної податкової служби у Запорізькій області згідно з яким просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 02.09.2016 р №0001218291400.
Позов обґрунтовано незгодою з висновками контролюючого органу про порушення позивачем вимог підпункту  39.4.2 пункту 39.4 статті 39 Податкового кодексу України  в частині неподання звіту про контрольовані операції за 2015 рік. Крім того, позивач вказує, що сума юридично завершених господарських операцій між ТОВ «Завод Хіт Технологія» та ТОВ «Рутадор» у 2015 році не перевищила суму, визначену у пункті  39.4 статті 39 Податкового кодексу України. 
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 01 грудня 2021 року позов задоволено. 
Рішення суду мотивовано тим, що оскільки позивач вчинив всі залежні від нього дії для своєчасного подання спірного звіту, і таким чином виконав обов`язок щодо його подання, хоча і у не передбачений спосіб, він не може бути притягнутий до юридичної відповідальності.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції відповідач, зазначаючи про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, невідповідності висновків суду обставинам справи, оскаржив його в апеляційному порядку. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позову відмовити повністю.
Апеляційна скарга обґрунтована доводами про те, що позивачем не дотримано форму подання спірного звіту, а отже обов`язок передбачений законодавством щодо його подання позивачем не було виконано.
Крім того, матеріали справи не містять підтверджуючих даних про збій серверу та квитанції про те, що звіт платника не прийнято  у зв`язку зі забоєм серверу.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та знайшло підтвердження під час апеляційного розгляду справи, що у період з 25.07.2016 по 26.07.2016 Запорізькою ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області проведено документальну виїзну позапланову перевірка ТОВ «Завод Хіт Технологія» з питань дотримання вимог підпункту  39.4.2 пункту 39.4 статті 39 Податкового кодексу України  в частині неподання звіту про контрольовані операції за 2015 рік, за результатами якої складено акт від 27.07.2016 №58/08-29-14-00/31676602.
Перевіркою встановлено порушення товариством вимог пп.  39.4.2 п. 39.4 ст. 39 Податкового кодексу України  в частині неподання Звіту про контрольовані операції за 2015 рік.
02.09.2016 на підставі акта перевірки від 27.07.2016 № 58/08-29-14-00/31676602 Запорізькою ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області прийнято податкове повідомлення-рішення № 0001218291400, яким до ТОВ «Завод Хіт Технологія» застосовано штрафні (фінансові) санкції в розмірі 365400,00 грн.
ТОВ «Завод Хіт Технологія» скористалось правом на адміністративне оскарження податкового повідомлення-рішення від 02.09.2016 № 0001218291400, однак рішеннями ГУ ДФС у Запорізькій області від 09.11.2016 № 3873/10/08-01-10-01-13 та ДФС України від 14.12.2016 №27030/6/99-99-11-03-01-25 скарги залишені без задоволення, а податкове повідомлення-рішення без змін.
Законність та обґрунтованість вищезазначеного податкового повідомлення-рішення від 02.09.2016 №0001218291400 є предметом спору переданого на вирішення суду.
Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при ухвалені оскарженого рішення виходить з наступного.
Згідно із пп.  39.2.1.2 ст. 39 ПК України  для цілей нарахування податку на прибуток підприємств контрольованими є господарські операції, що впливають на об`єкт оподаткування платника податків, однією із сторін яких є нерезидент, зареєстрований у державі (на території), що включена до переліку держав (територій), затвердженого Кабінетом Міністрів України. Операції з контрагентом, зареєстрованим у державі (на території), включеній до зазначеного переліку, визнаються контрольованими з дати включення держави (території) до такого переліку.
Затверджений Кабінетом Міністрів України перелік держав (територій) центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, оприлюднює щороку в офіційних друкованих виданнях та на своєму офіційному веб-сайті із зазначенням ставок податку на прибуток підприємств (корпоративний податок). Інформація про зміну ставок оприлюднюється протягом трьох місяців з дати їх зміни.
Протягом 2015 року діяло декілька затверджених розпорядженнями Кабінету Міністрів України відповідних переліків, а саме:
- Перелік держав (територій), у яких ставки податку на прибуток (корпоративний податок) на 5 і більше відсоткових пунктів нижчі, ніж в Україні, затверджений  розпорядженням Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 № 1042-р  (діяв до 14.05.2015);
- Перелік держав (територій), які відповідають критеріям, установленим п.п. 39.2.1.2 п.п. 39.2.1 п. 39.2 ст. 39 Кодексу, затверджений  розпорядженням Кабінету Міністрів України від 14.05.2015 № 449-р  (термін дії з 14.05.2015 до 16.09.2015);
- Перелік держав (територій), які відповідають критеріям, установленим п.п. 39.2.1.2 п.п. 39.2.1 п. 39.2 ст. 39 Кодексу, затверджений  розпорядженням Кабінету Міністрів України від 16.09.2015 № 977-р  (термін дії з 16.09.2015 до 31.12.2015).
Враховуючи викладене, суд першої інстанції обґрунтовано зазначив, що кожне розпорядження Кабінету Міністрів України діє із встановленої дати до дати наступного розпорядження, внаслідок чого під визначення контрольованих операцій підпадають здійснені господарські операції платника податків з контрагентами-резидентами у відповідних періодах 2015 року із дотриманням критеріїв для контрольованих операцій.
При цьому суд першої інстанції правильно звернув увагу на те, що за змістом пп.  39.2.1.7 ст. 39 ПК України  господарські операції, передбачені підпунктами 39.2.1.1 - 39.2.1.3 і 39.2.1.5 підпункту 39.2.1 цього пункту, визнаються контрольованими, якщо одночасно виконуються такі умови:
річний дохід платника податків від будь-якої діяльності, визначений за правилами бухгалтерського обліку, перевищує 50 мільйонів гривень (за вирахуванням непрямих податків) за відповідний податковий (звітний) рік;
обсяг таких господарських операцій платника податків з кожним контрагентом, визначений за правилами бухгалтерського обліку, перевищує 5 мільйонів гривень (за вирахуванням непрямих податків) за відповідний податковий (звітний) рік.
З урахуванням положень пп.  39.2.1.2  пп.  39.2.1 п. 39.2 ст. 39 ПК України, для визнання господарських операцій платника податків з контрагентами-нерезидентами контрольованими, застосовується затверджений Кабінетом Міністрів України перелік держав (територій), чинний на час здійснення таких господарських операцій, за умови дотримання вартісного критерію, встановленого пп. 39.2.1.7 пп. 39.2.1 п. 39.2 ст. 39 Кодексу.
Водночас, суд першої інстанції правильно встановив, що згідно з матеріалами перевірки, за результатами проведеного аналізу інформаційних баз даних АІС «Податковий блок» та АСМО «Інспектор-2006», наданих до перевірки бухгалтерських та первинних документів: обороту рахунку 362 «Розрахунки з іноземними покупцями», картки рахунку 362, контракту з додатками та доповненнями, митних декларацій встановлено, що у період з 01.01.2015 по 31.12.2015 ТОВ «Завод Хіт Технологія» здійснювало операції з реалізації оцинкованого дорожнього бар`єрного огородження підприємству - нерезиденту ТОВ «Рутадор» (Республіка Молдова) відповідно до укладеного контракту від 22.01.2015 № 73 на загальну суму 14 220 168,97 грн.
В бухгалтерському обліку вищенаведені операції відображені наступним чином: Дт 362 «Розрахунки з іноземними покупцями» Кт 701 «Доходи від реалізації» 14 212 147,49 грн.
Річний дохід ТОВ «Завод Хіт Технологія» за 2015 від будь-якої діяльності для цілей трансфертного ціноутворення, визначений за правилами бухгалтерського обліку (Звіт про фінансові результати) складає 367 291 006 грн.
Республіка Молдова перебувала у зазначених переліках протягом всього перевіряємого періоду з 01.01.2015 по 31.12.2015.
Отже, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що враховуючи положення пп.  39.2.1.2  пп.  39.2.1 п. 39.2 ст. 39 ПК України  операції між ТОВ «Завод Хіт Технологія» та ТОВ «Рутадор» (Республіка Молдова) за 2015 рік є контрольованими, у зв`язку з чим позивач був зобов`язаний виконати вимоги підпункту  39.4.2 пункту 39.4 статті 39 ПК України  та подати звіт за 2015 рік про контрольовані операції центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику.
Платники податків, обсяг контрольованих операцій яких з одним контрагентом перевищує 5 млн. гривень (без урахування податку на додану вартість), зобов`язані подавати звіт про контрольовані операції центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, до 1 травня року, що настає за звітним, засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог закону щодо електронного документообігу та електронного цифрового підпису (пп.  39.4.2 ст. 39 ПК України).
Неподання до податкового органу платником податків звіту про проведені ним контрольовані операції, відповідно до вимог пункту 39.4 статті 39 Кодексу є порушенням податкового законодавства, відповідальність за яке передбачено п.  120.3 ст. 120 ПК України.
Відповідно до п.  120.3 ст. 120 ПК України  неподання платником податків звіту про контрольовані операції та/або документації з трансфертного ціноутворення або невключення до такого звіту інформації про всі здійснені протягом звітного періоду контрольовані операції відповідно до вимог пункту  39.4 статті 39  цього  Кодексу  тягне за собою накладення штрафу у розмірі:
300 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, - у разі неподання (несвоєчасного подання) звіту про контрольовані операції;
1 відсоток суми контрольованих операцій, незадекларованих у поданому звіті про контрольовані операції, але не більше 300 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, за всі незадекларовані контрольовані операції;
3 відсотки суми контрольованих операцій, щодо яких не була подана документація, визначена підпунктом  39.4.6 пункту 39.4 статті 39  цього  Кодексу, але не більше 200 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, за всі контрольовані операції, здійснені у відповідному звітному році.
Сплата таких фінансових санкцій (штрафів) не звільняє платника податку від обов`язку подання звіту про контрольовані операції та/або документації з трансфертного ціноутворення.
Крім того, судом першої інстанції встановлено, що відповідно до доповідної записки від 29.04.2016 головного бухгалтера ТОВ «Завод Хіт Технологія» Доніної Л.Г., наявної в матеріалах справи, 29.04.2016 (останній робочий день перед 01.05.2016) вона намагалася подати Звіт про контрольовані операції за 2015 рік, однак протягом усього дня на підприємстві відбувалися перебої з електроенергією та було відсутнє підключення до інтернету, у зв`язку із чим подати звіт засобами електронного зв`язку виявилося неможливим. Відповідно до доповідної записки електромеханіка ОСОБА_1 від 29.04.2016, за повідомленням від 29.04.2016, у зв`язку із проведенням ремонтних робіт можливі перебої з подачею електроенергії, з 29.04.2016 по 02.05.2016 буде відсутній стаціонарний телефонний зв`язок та інтернет.
Враховуючи викладені обставини, товариством супровідним листом від 29.04.2016 №110/01 до контролюючого органу засобами поштового зв`язку було направлено Звіт про контрольовані операції за 2015 рік, що підтверджується наявними у матеріалах справи копіями вказаного супровідного листа та квитанції про прийом вантажу від 29.04.2016 №0590073743 Логістичної компанії «ДЕЛІВЕРІ».
З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції відносно того, що податкова звітність - Звіт про контрольовані операції за 2015 рік з Додатком № 1 «Відомості про особу, яка бере участь у контрольованих операціях» подані позивачем до контролюючого органу, хоча і не у спосіб, передбачений пп.  39.4.2 ст. 39 ПК України  (у паперовому вигляді засобами поштового зв`язку, а не засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог закону щодо електронного документообігу та електронного цифрового підпису).
При цьому, відповідно до правової позиції Верховного Суду від 01 липня 2021 року у цій справі та у справі № 820/6318/16 від 20.02.2018 року надіслання Звіту про контрольовані операції засобами поштового зв`язку згідно з приписами Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», Закону України «Про електронний цифровий підпис» не виключає передбаченого податковим законодавством обов`язкового порядку направлення вказаної звітності саме засобами електронного зв`язку та в електронній формі.
Між тим, зазначений обов`язок позивачем не виконано. Суд першої інстанції безпідставно залишив поза увагою те, що має місце не лише пропуск строку подання відповідного звіту, но і його подання в іншій ніж передбачено законодавством України формі.
Висновки суду першої інстанції відносно того, що позивач вчинив всі залежні від нього дії для своєчасного подання спірного звіту, і таким чином виконав обов`язок щодо його подання, хоча і у не передбачений спосіб, тому він не може бути притягнутий до юридичної відповідальності, протирічать зазначеної позиції Верховного суду. 
Враховуючи викладене, а саме те, що позивачем не було виконано вимог пп.  39.4.2 п. 39.4 ст. 39 ПК України, колегія суддів вважає, що контролюючим органом оскаржене податкове повідомлення-рішення прийнято правомірно, підстави для його скасування відсутні.
Таким чином позов задоволенню не підлягає.
Щодо заперечень позивача відносно неможливості подання Звіту про контрольовані операції за 2015 рік, засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог закону щодо електронного документообігу та електронного цифрового підпису 29.04.2016 р у зв`язку з тим, що протягом усього дня на підприємстві відбувалися перебої з електроенергією та було відсутнє підключення до інтернету, колегія суддів вважає необхідним зазначити наступне. 
Так, позов не містить такої підстави для його задоволення як відсутність вини позивача у неподанні вказаного звіту внаслідок «перебоїв з електроенергією». На думку колегії суддів можливість подання звіту залежить виключно від організації позивачем роботи свого підприємства.  
Щодо доводів позивача про наявність збою його серверу з 29.04.2016 року по 02.05.2016 року суд апеляційної інстанції зазначає. 
Так судом апеляційної інстанції ухвалами суду від 30 червня 2022 року та від 09 серпня 2022 року було запропоновано позивачу надати до Третього апеляційного адміністративного суду докази, що підтверджують факт збою серверу позивача з 29.04.2016 по 02.05.2016 року. Проте зазначені докази на підтвердження наявності обставин якими було обґрунтовано позов надано позивачем суду не було. 
В матеріалах справи відсутня квитанція про те, що звіт платника не прийнято у зв`язку зі збоєм серверу.      
Крім того, слід зауважити, що враховуючи те, що подання звіту про контрольовані операції за 2015 рік, позивачем саме засобами електронного зв`язку в електронній формі як це передбачено пп.  39.4.2 п. 39.4 ст. 39 ПК України, в будь який наступний день після дня в якому відбулися можливі перебої з електроенергією на підприємстві та по теперішній час не відбулось, подання цього звіту в іншій ніж передбачено законодавством електронній формі, а саме у паперовому вигляді засобами поштового зв`язку не є виконанням вказаних вимог податкового законодавства.
Згідно з частиною 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Зазначений обов`язок відповідач виконав. 
Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про ухвалення судом першої інстанції рішення про задоволення позову при неповному з`ясуванні судом обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідності висновків суду обставинам справи та з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи і є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та прийняття нової постанови якою у задоволені позову слід відмовити повністю.
Керуючись: статтями 241-245, 250, пунктом 2 частини 1 статті 315, пунктами 2, 4 статті 317,  статтями 321, 322, 327, 329 КАС України, Третій апеляційний адміністративний суд, -

                                                             ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області – задовольнити.
Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 01 грудня 2021 року у справі №808/47/17  – скасувати та прийняти нову постанову якою у задоволені позову відмовити повністю. 
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених частиною 5 статті 291, пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.
                    Повне судове рішення складено 27 вересня 2022 року.
   
Головуючий - суддя                                                                      В.Є. Чередниченко 

                               суддя                                                                      О.М. Панченко 

                               суддя                                                                      С.М. Іванов