УХВАЛА

19 вересня 2022 року 
м. Київ
справа №215/55/21
провадження № К/990/23448/22 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Смоковича М. І.,
суддів: Білак М. В., Загороднюка А. Г.,
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 21 червня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до першого заступника голови виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривий Ріг ради Кушніра Сергія Івановича про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,
у с т а н о в и в :
25 серпня 2022 року зазначену скаргу подано засобами поштового зв`язку.
29 серпня 2022 року скарга надійшла до суду касаційної інстанції.
З матеріалів касаційної скарги й ухвалених у цій справі судових рішень убачається таке.
ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до першого заступника голови виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривий Ріг ради Кушніра Сергія Івановича, в якому просив:
- визнати протиправною бездіяльність першого заступника голови виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривий Ріг ради Кушніра Сергія Івановича за результатом розгляду скарги від 24 листопада 2020 року вх. № С-672, яка виявилася у порушенні встановленого поряду статей 21, 46, 48, 92 Конституції України та встановити наявність у нього компетенції (повноважень) визначити спосіб соціально захисту гарантуванням загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за діючими видами, а саме, при тимчасовій втраті працездатності, при нещасному випадку та професійному захворюванні;
- визнати протиправною бездіяльність першого заступника голови виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривий Ріг ради Кушніра Сергія Івановича за результатом розгляду скарги від 24 листопада 2020 року вх. № С-672, яка виявилася у не прийнятті рішення в порядку надання адміністративних послуг, яке стосується прав, зазначених у статтях 21, 33, 46, 48 Конституції України та інтересів ОСОБА_1 , дія якого вичерпується його виконанням та зобов`язати прийняти рішення в розумінні статей 46, 144 Конституції України;
- визнати протиправною бездіяльність першого заступника голови виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривий Ріг ради Кушніра Сергія Івановича за результатом розгляду скарги від 24 листопада 2020 року вх. № С-672, яка виявилася у не вжитті заходів для забезпечення права на рівень життя не нижчий від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто не нижче 2270 грн, у не підкоренні статті 1 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні гарантії» та зобов`язати надати довідку, де вказати відрахований консолідований страховий внесок, збір до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі за 2014-2020 роки щомісячно.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 червня 2021 року в задоволенні позову відмовлено.
Не погодившись із судовим рішенням, позивач оскаржив його в апеляційному порядку.
Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 09 серпня 2021 року апеляційну скаргу залишено без руху та надано заявнику десятиденний строк, з дня отримання ухвали, для усунення недоліків апеляційної скарги шляхом подання до суду апеляційної інстанції документу про сплату судового збору у сумі 4086 грн. Відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги.
Копія ухвали Третього апеляційного адміністративного суду від 09 серпня 2021 року направлена скаржнику засобами поштового зв`язку та отримана ним 04 жовтня 2021 року, що підтверджується поштовим повідомленням.
Станом на 08 листопада 2021 року (з урахуванням терміну більшого ніж необхідно на поштовий перебіг) скаржником недоліки апеляційної скарги не усунуто.
Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 15 листопада 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 червня 2021 року у справі № 215/55/21 повернуто.
Позивач вдруге подав апеляційну скаргу до Третього апеляційного адміністративного суду 10 березня 2022 року. Матеріали справи на запит суду надійшли 15 квітня 2022 року.
Ухвалою судді Третього апеляційного адміністративного суду від 20 квітня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 червня 2021 року у справі № 215/55/21 залишено без руху. Клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору задоволено частково. Зменшено суму судового збору ОСОБА_1 за подачу апеляційної скарги на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 червня 2021 року у справі № 215/55/21 до 1292,55 грн, що становить 5% від річного доходу позивача. Скаржнику надано десятиденний строк для усунення недоліків апеляційної скарги з моменту отримання ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.
На адресу Третього апеляційного адміністративного суду повернулося рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, з якого вбачається, що позивач копію ухвали про залишення апеляційної скарги без руху отримав 10 червня 2022 року.
16 червня 2022 року на адресу суду від позивача надійшла заява про відкриття провадження у справі, в якій скаржник знову просить звільнити від сплати судового збору, покликаючись на тяжкий майновий стан.
Ухвалою від 21 червня 2022 року Третій апеляційний адміністративний суд відмовив у задоволенні заяви ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору та повернув апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 червня 2021 року у справі № 215/55/21.
Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, позивач оскаржив його в касаційному порядку.
За правилами частини першої статті 334 КАС України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Перевіряючи доводи касаційної скарги на предмет обґрунтованості, Верховний Суд зазначає таке.
Так, повертаючи апеляційну скаргу, суд апеляційної інстанції виходив із невиконання апелянтом вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху в частині сплати судового збору.
При цьому копію ухвали про залишення апеляційної скарги без руху скаржник отримав 10 червня 2022 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.
За змістом пункту 1 частини п`ятої статті 296 КАС України до апеляційної скарги додається документ про сплату судового збору.
Відповідно до частини другої статті 298 КАС України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.
Згідно з частиною першою статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
За правилами пункту 1 частини четвертої статті 169 КАС України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, в установлений судом строк, вона повертається позивачеві.
Зважаючи на викладене, Верховний Суд констатує, що суд апеляційної інстанції, повертаючи апеляційну скаргу з підстав неусунення недоліків скарги, вірно застосував положення пункту 1 частини четвертої статті 169 та частини другої статті 298 КАС України, правильне їх застосовування є очевидним, а доводи касаційної скарги не викликають сумніву щодо застосування чи тлумачення зазначених норм процесуального права.
Враховуючи наведене, доводи касаційної скарги в цій частині не дають підстав для висновку про наявність порушення з боку суду апеляційної інстанції норм процесуального права.
Разом з касаційною скаргою позивач подав заяву про звільнення від сплати судового збору.
За приписами частини першої статті 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.
При цьому відповідно до частин першої, другої статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Згідно з частиною першою статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:
1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або
2) позивачами є:
а) військовослужбовці;
б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;
в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;
г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;
ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або
3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.
Частиною другою цієї ж статті закріплено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.
Отже, суд наділено повноваженням зменшити тягар несення судових витрат для особи, яка до нього звертається. Водночас конструкція наведених правових норм дає підстави для висновку, що зменшення тягаря несення судових витрат є не обов`язком суду, а повноваженням за певних обставин.
При цьому в частині сплати судового збору законодавець визначив вичерпний перелік умов, за наявності яких можливе зменшення тягаря несення цих судових витрат.
Особа, яка звертається до суду, має право подати відповідне клопотання, в якому навести обставини щодо її майнового стану та, за наявності, обставини, з якими закон пов`язує можливість реалізації судом права зменшити тягар несення судових витрат у частині сплати судового збору. Такі обставини повинні бути підтверджені належними, допустимими та достовірними доказами.
Разом з цим, позивачем на підтвердження відсутності достатніх коштів для оплати судових витрат (скрутного матеріального стану) надав суду довідку, відповідно до якої позивач за період з січня 2021 року по грудень 2021 року отримав допомогу у розмірі 25 851 грн.
Враховуючи, що сума судового збору, яка підлягає сплаті при поданні апеляційної скарги на ухвалу суду складає 2270 грн, у той час як розмір річного доходу позивача становить 25851 грн, суд дійшов висновку про необхідність клопотання задовольнити частково та зменшити ОСОБА_1 розмір судового збору до 1292,55 грн., що становить 5% від річного доходу позивача, у зв`язку з чим суд апеляційної інстанції постановив ухвалу від 20 квітня 2022 року про залишення скарги позивача без руху.
Враховуючи, що особою, якою подано апеляційну скаргу недоліки, зазначені в ухвалі від 20 квітня 2022 року усунуто не було, а саме: не надано документ про сплату судового збору в розмірі 1292,55 грн., апеляційний суд постановив ухвалу від 21 червня 2022 року, якою апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 червня 2021 року повернув скаржнику.
Зважаючи на викладене, Верховний Суд констатує, що суд апеляційної інстанції, повертаючи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 червня 2021 року у справі № 215/55/21, вірно застосував положення пункту 1 частини четвертої статті 169 КАС України, правильне їх застосовування є очевидним, а доводи касаційної скарги не викликають сумніву щодо застосування чи тлумачення зазначених норм процесуального права.
Відповідно до пункту 5 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.
За змістом пункту 2 частини другої цієї ж статті у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
Дія цієї норми поширюється, серед іншого, на ухвали судів апеляційної інстанції, перелік яких наведений у частині третій статті 328 КАС України, який включає й ухвали суду апеляційної інстанції про повернення апеляційної скарги.
За такого правового регулювання та обставин справи у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.
На підставі викладеного, керуючись статтями 3, 333 КАС України, 
у х в а л и в :
1. Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору у справі № 215/55/21.
2. Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 21 червня 2022 року у справі № 215/55/21 за позовом ОСОБА_1 до першого заступника голови виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривий Ріг ради Кушніра Сергія Івановича про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.
Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                М. І. Смокович

Судді                                                                                                    М. В. Білак

                                                                                                    А. Г. Загороднюк