ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5647/22 Справа № 185/6281/21 	  	Суддя у 1-й інстанції - Врона А. О. Суддя у 2-й інстанції - Максюта Ж. І.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2022 року                                                                м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді Максюти Ж.І.
суддів Свистунової О.В., Пищиди М.М.
за участю секретаря Драгомерецька А.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15 червня 2022 року по цивільній справі за позовом  ОСОБА_1 до  ОСОБА_2 , третя особа Перша Павлоградська державна нотаріальна контора про усунення від права спадкування, -  

В С Т А Н О В И Л А :

28 липня 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просила усунути ОСОБА_2 від права спадкування після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Позовна заява мотивована тим, що позивач та відповідач є рідними сестрами та доньками ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Обидві після смерті матері прийняли спадщину, як спадкоємці першої черги. Матір приблизно з середини 80-х років минулого сторіччя страждала на важку хворобу – органічний бредовий розлад, у побуті мати була абсолютна безпорадна, була дезорієнтована у часі, не могла продуктивно спілкуватись, потребувала постійного стороннього догляду. Рішенням суду від 07.02.2018 року мати, ОСОБА_3 , була визнана недієздатною, позивача призначено опікуном. Відповідач, достовірно знаючи про важкий стан матері, повністю усунулась від участі у її житті, не допомагала їй, покинула недієздатну мати на позивача.
ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , після смерті якої відкрилась спадщина на належне їй майно, її спадкоємцями першої черги за законом у рівних частках є сторони у справі.
Відповідач має бути усунена від права на спадкування на підставі частини п`ятої статті 1224 ЦК України, оскільки за життя матері, яка через похилий вік і тяжку хворобу була у безпорадному стані, свідомо ухилялась від надання останній допомоги.
Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15 червня 2022 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Перша Павлоградська державна нотаріальна контора про усунення від права спадкування - відмовлено.
Не погодившись із рішенням суду ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги до ОСОБА_2 , третя особа Перша Павлоградська державна нотаріальна контора про усунення від права спадкування.
Апеляційна скарга ОСОБА_1 мотивована тим, що у відповідності до ч. 5 ст. 1224 ЦК України особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані, тому вона вважає, що рішення суду незаконне, необґрунтоване та ухвалене з порушенням норм матеріального права, оскільки суд першої інстанції при винесенні рішення не врахував, що нею доведено належним чином сукупність обставин, які відповідно до ч. 5 ст.. 1224 ЦК України можуть бути підставою для усунення від права спадкування, при цьому доказами потреби їх матері у тривалому догляді саме відповідачки є наявні в матеріалах справи.
Відзив на апеляційну скаргу не надходив.
Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду, в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, виходячи з наступного.
Судом першої інстанції встановлено, що  ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є доньками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвами про народження, свідоцтвами про укладення та розірвання шлюбів.
Згідно акту від 01.10.2018 року ПП «К-П-1», ОСОБА_1 проживала без реєстрації разом з матір`ю ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 лютого 2018 року, яке набрало законної сили, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнано недієздатною та призначено опікуном останньої ОСОБА_1 .
Згідно довідки Психоневрологічного диспансерного відділення КЗ "Павлоградська міська лікарня № 1" ДОР" встановлено, що ОСОБА_3 , 1934 року народження, перебуває на "Д" обліку з 01.12.1980 року з діагнозом: органічний маячний розлад.
ОСОБА_3 потребувала постійного догляду та витрат на купування ліків.
Як встановлено рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28.08.2019 року у справі №185/5979/18, яке набрало законної сили, ОСОБА_3 була пенсіонеркою, розмір її пенсії з серпня 2018 року по лютий 2019 року складав 2 324,07 грн. щомісячно, з березня 2019 року по червень 2019 року - 2 677,60 грн. щомісячно, з липня 2019 року до смерті ОСОБА_3 отримувала пенсію у розмірі 2 687,65 грн. щомісячно. Обставини не підлягають доказуванню на підставі ч.4 ст.82 ЦПК України.
ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 
Після смерті ОСОБА_3 залишилось спадкове майно, до складу якого увійшла 1/2 частина квартири за адресою: АДРЕСА_1 , гараж № НОМЕР_1 в гаражному кооперативі «Шахтобудівник».
Спадкоємицями щодо майна померлої є доньки померлої, позивач та відповідач - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які звернулись до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини.
Позивач вказує, що відповідач має бути усунена від спадкування, оскільки ухилялась від виконання обов`язку щодо утримання спадкодавця за життя останньої.
Як встановлено рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28.08.2019 року у справі №185/5979/18, яке набрало законної сили, дохід відповідача складався у період до смерті спадкодавця з пенсійних виплат у розмірі 3 160,00 грн. щомісячно та заробітної плати у розмірі приблизно 11 000,00 грн. щомісячно.
Згідно довідки КНП "Центр Первинної медико-санітарної допомоги м. Павлограда" Павлоградської міської ради за № 1350 від 21.12.2018 року ОСОБА_2 перебуває під наглядом сімейного лікаря ОСОБА_4 з приводу: дз: хронічний безкам`яний холецистит з гіпомоторною функцією жовчного міхура. Стеатоз печінки. Хронічний панкреатит. Хронічний гастродуоденіт. Дуоденогастральний рефлюкс. Дізбактеріоз кишківника. Виразкова хвороба (в анамнезі). Бронхіальна астма легка течія. ЛН 0. Хронічний алергічний риніт. Сенсибілізація до інсектним, грибковим, харчовим алергенам. Деформуючий поліостеоартроз з ураженням променезап`ястних суглобів і дрібних суглобів кисті рук, тазостегнових та колінних суглобів. ПФС І ст. Відкритокутова І-А глаукома. Макулопатія OS, ДЕ І-ІІ. Постійно приймає лікування згідно стандартних клінічних протоколів.
Обставини не підлягають доказуванню на підставі ч.4 ст.82 ЦПК України.
Згідно рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28.08.2019 року у справі №185/5979/18, яке набрало законної сили, стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженки м. Березівка Одеської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , у розмірі 1/10 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 19 липня 2018 року та до зміни матеріального стану сторін.
Згідно ухвали Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05.05.2021 року у справі №185/5979/18 (провадження 4-1/185/3/21), яка набрала законної сили, визнано неправомірними дії державного виконавця Павлоградського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Маслак Юлії Анатоліївни щодо здійснення розрахунків заборгованості ОСОБА_2 по аліментах в межах виконавчого провадження № 61262719 з виконання виконавчого листа Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області № 185/5979/18 від 03.02.2020 року без врахування наданих боржником доказів добровільної сплати аліментів за період з грудня 2018 року по серпень 2019 року. 
Зобов`язано державного виконавця Павлоградського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) врахувати при обчисленні заборгованості зі сплати аліментів у виконавчому провадженні № 61262719 з виконання виконавчого листа Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області № 185/5979/18 від 03.02.2020 року, надані ОСОБА_2 документи щодо добровільного перерахунку (сплати) аліментних зобов`язань, а саме фіскальні чеки ПАТ «Укрпошта»: № 0071 від 21.12.2018 року на суму 1 000,00 грн.; № 0090 від 22.01.2019 року на суму 1 000,00 грн.; № 0130 від 27.02.2019 року на суму 1 000,00 грн.; №0065 від 14.03.2019 року на суму 1 000,00 грн.; № 0021 від 18.04.2019 року на суму 1 000,00 грн.; № 0013 від 20.05.2019 року на суму 1 000,00 грн.; № 0030 від 19.06.2019 року на суму 1 500,00 грн.; № 0008 від 10.07.2019 року на суму 1 500,00 грн.; № 0003 від 06.08.2019 року на суму 1 000,00 грн.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачем не доведено сукупність обставин, які відповідно до частини п`ятої статті 1224 ЦК України можуть бути підставою для усунення від спадкування.
З таким висновком суду погоджується і колегія суддів виходячи з наступного.
Відповідно до статей 1216 та 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК України). 
Відповідно до частини першої статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.
Частиною першою статті 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Проте, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України).
Позбавлення особи права спадкувати - це захід, що має застосовуватися лише в крайньому випадку з урахуванням передусім характеру поведінки відповідача.
Відповідно до частини п`ятої статті 1224 ЦК України за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо судом буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.
Під безпорадним станом слід розуміти безпомічність особи, неспроможність її своїми силами через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво фізично та матеріально самостійно забезпечити умови свого життя, у зв`язку чим ця особа потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.
Тлумачення частини п`ятої статті 1224 ЦК України свідчить, що усунення від права на спадкування за законом можливе за наявності таких умов: ухилення спадкоємця від надання допомоги спадкодавцеві при наявності у нього можливості її надання; перебування спадкодавця у безпорадному стані; потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи.
Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребував допомоги, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на уникнення від обов`язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення пов`язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов`язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Таким чином, ухилення характеризується умисною формою вини.
Крім того, при розгляді такої справи суду належить з`ясовувати, чи потребував спадкодавець допомоги від спадкоємця за умови отримання її від інших осіб і чи мав спадкоємець матеріальну й фізичну змогу надавати таку допомогу.
При цьому відповідно до частини п`ятої статті 1224 ЦК України має значення сукупність обставин: ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання; перебування спадкодавця в безпорадному стані, потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи.
Лише при одночасному настанні наведених обставин і доведеності зазначених фактів в їх сукупності спадкоємець може бути усунутий від спадкування.
Під час розгляду справи судом першої інстанції встановлено, що спадкодавець, якою є мати позивача, перебувала у безпорадному стані, потребувала догляду, оскільки рішенням суду була визнана недієздатною, однак позивачем не надано належних та допустимих доказів того, що мати позивача та відповідача потребувала тривалого догляду та допомоги саме ОСОБА_2 , а остання свідомо ухилялася від надання такої допомоги спадкодавцю у зв`язку із її безпорадним станом, тобто, не доведено сукупність обставин, які відповідно до частини п`ятої статті 1224 ЦК України можуть бути підставою для усунення від спадкування.
Таким чином, встановлено, що ОСОБА_2 не вчиняла умисних дій чи бездіяльності, спрямованих на ухилення від обов`язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, та, виходячи із відсутності умов, передбачених частиною п`ятою статті 1224 ЦК України для усунення відповідача від права на спадкування суд першої інстанції зробив правильний висновок про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .
Як вбачається із апеляційної скарги, то обставини справи викладені в ній аналогічні обставинам викладеним в позовній заяви, тобто повторюють її, а тому доводи апеляційної скарги про незаконне, необґрунтоване та ухвалене з порушенням норм матеріального права є безпідставними, зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх переоцінці та особистого тлумачення апелянтом норм процесуального закону.
Відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України оцінка доказів є виключною компетенцією суду який ухвалив рішення, переоцінка доказів апеляційним судом діючим законодавством не передбачена.
Тому, вирішуючи даний спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, обставини по справі, перевірив доводи і дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону.
Згідно із ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  – залишити без задоволення.
Рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15 червня 2022 року – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Головуючий:                                                  Ж.І. Максюта

Судді:                                                 О.В. Свистунова

                                                                 М.М. Пищида