ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2022 р.	Справа № 440/8948/21	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Кононенко З.О.,
Суддів: Калиновського В.А. ,  Мінаєвої О.М. ,
за участю секретаря судового засідання Пукшин Л.Т
представника відповідача Озацької Олени Володимирівни
          розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Північного міжрегіонального управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 25.11.2021, головуючий суддя І інстанції: І.С. Шевяков, вул. Пушкарівська, 9/26, м. Полтава,  36039, повний текст складено 06.12.21 року по справі № 440/8948/21
          за позовом     Товариства з обмеженою відповідальністю "Бурова компанія Укрбурсервіс"  
          до    Північного міжрегіонального управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків                  
          про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:
Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Бурова компанія Укрбурсервіс" до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Північного міжрегіонального управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків, в якому просив суд:
- визнати неправомірними дії Північного міжрегіонального управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків щодо проведення фактичної перевірки ТОВ "Бурова компанія Укрбурсервіс" на підставі Наказу №6-п від 01.02.2021 та складання за її наслідками акту від 12.02.2021 №46/35-00-07-01-04/32753674;
          - визнати протиправними та скасувати повністю податкове повідомлення-рішення №00020070104 від 09.03.2021 та податкове повідомлення-рішення №00019070104 від 09.03.2021 Північного міжрегіонального управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків.
В обґрунтування своїх вимог позивач зазначав, що ТОВ "Бурова компанія Укрбурсервіс" у перевіряємий період придбавало у постачальника ТОВ "Надежда Ритейл 2017" газ-метан скраплений в балонах для використання у власних виробничих потребах на нафтогазовидобувних та бурових майданчиках. Реалізація пального не здійснювалась. Придбання супроводжувалось оформленням первинних документів та акцизних накладних. Оскільки бурові майданчики знаходяться на території Харківської та Полтавської областей на відстані не менше 100 км від місцезнаходження підприємства, балони з газом доставлялися на адресу центрального акцизного складу без мети постійного зберігання, після чого розвозилися на бурові майданчики, що супроводжувалось оформленням карток складського обліку та накладних на внутрішнє переміщення. Оформлення акцизних накладних з місцем поставки - центральний склад також здійснювалось для зручності документообігу та обліку (щоб не передавати первинні документи на бурові, а потім повертати їх на офіс). На бурових майданчиках використовувався скраплений газ та в бухгалтерському обліку списувався на виробництво відповідно до матеріальних звітів начальників бурових майданчиків.
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 25.11.2021 року адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Бурова компанія Укрбурсервіс" до Північного міжрегіонального управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Північного міжрегіонального управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків №00020070104 від 09 березня 2021 року.
Стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Бурова компанія Укрбурсервіс" за рахунок бюджетних асигнувань Північного міжрегіонального управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків витрати зі сплати судового збору у загальній сумі 7 500, 00 грн та витрати на правову допомогу у загальній сумі 10 000,00 грн.
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного, на його думку, вирішення спору судом першої інстанції.
Так, відповідач в апеляційній скарзі зазначає, що судом першої інстанції неправомірно зроблено висновок, що обов`язок суб`єкта господарювання щодо отримання ліцензії на право зберігання пального стосується тільки стаціонарних цестер/ємкостей, що вбачається з визначення термінів «місце зберігання пального». При розгляді справи судом першої інстанції не досліджено, що із змісту ст. 1 ЗУ «Про державне регулювання виробництва, обігу спирту етилового, плодового і коньячного, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» вбачається, що місцем зберігання пального є місце (територія), на якому розташовані споруди та/або обладнання, та/або ємкості, що використовуються для зберігання пального на праві власності або користуванні; а зберігання пального є діяльність із зберігання пального (власного або отриманого від інших осіб) із зміною або без змін його фізико-хімічних характеристик. 
Відповідач наголошує, що зберігання скрапленого газу в балонах здійснювалось позивачем на стаціонарному акцизному складі з уніфікованим номером 1012709 Центральний склад за адресою місцезнаходження акцизного складу м. Полтава, вул. Заводська, буд. 12Б, що у відповідності до ч. 1 та ч. 8 ст. 15 Закону України від 19.12.1995 № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» потребує отримання ліцензії на право зберігання пального.
Також, судом першої інстанції, неправомірно враховано, що оскільки в КВЕД ТОВ «Бурова компанія Укрбурсервіс» не передбачено такого виду діяльності, як зберігання пального, то позивачем не правомірно застосовано штрафні санкції за зберігання пального без наявності ліцензії.
Жодною нормою Закону України «Про державне регулювання виробництва, обігу спирту етилового, плодового і коньячного, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» не передбачені вимоги для отримання ліцензії на зберігання пального лише при наявності в реєстраційних даних суб`єкта господарювання певних КВЕД щодо виду діяльності з зберігання пального. Посилання на ст. 11 Закону України від 02.03.2015 №222-VIII “Про ліцензування певних видів діяльності» є недоречним, оскільки відповідно до ст. 2 вказаного Закону, цей закон регулює суспільні відносини у сфері ліцензування видів господарської діяльності, визначає виключний перелік видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню. Отже, в звязку з тим, що перевіркою встановлено саме зберігання пального без отримання ліцензії, а не здійснення певного виду діяльності, що передбачає обов`язкову наявність у суб`єкта господарювання ліцензії, вимоги Закону України від 02.03.2015 №222- VIII не підлягають застосуванню до спірних правовідносин.
На переконання відповідача, у відповідності наданих до перевірки прибуткових накладних, накладних на внутрішнє переміщення, картки складського обліку, які підтверджують господарські операції по придбанню та використанню пального, перевіркою встановлено, що скраплений газ в перевіряємому періоді знаходився на акцизному складі за адресою м. Полтава, вул. Заводська, буд. 12Б з моменту його оприбуткування на акцизний склад до моменту його переміщення до бурової строком від 12 до 27 днів на постійні основі. В зв`язку з чим, вимоги ч. 19 ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва, обігу спирту етилового, плодового і коньячного, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» від 19.12.1995 № 481/95-ВР не підлягають застосуванню до спірних правовідносин.
Позивач не скористався своїм правом та не надав до Другого апеляційного адміністративного суду відзив на апеляційну скаргу відповідача.
Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 16.02.2022 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Північного міжрегіонального управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 25.11.2021 по справі № 440/8948/21 за позовом  Товариства з обмеженою відповідальністю "Бурова компанія Укрбурсервіс"  до  Північного міжрегіонального управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків  про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.
Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 16.02.2022 року закінчено підготовку до розгляду адміністративної справи та адміністративну справу за апеляційною скаргою  Північного міжрегіонального управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків  на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 25.11.2021 по справі №440/8948/21 за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю "Бурова компанія Укрбурсервіс" до Північного міжрегіонального управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень призначено до апеляційного розгляду на 17.03.2022 о 09:45 у відкритому судовому засіданні в приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду у залі судових засідань № 6.
Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 введено воєнний стан в Україні.
Розпорядженням Другого апеляційного адміністративного суду №2.2-08/5 від 24.02.2022 року "Щодо здійснення заходів по евакуації та збереження справ" зобов`язано здійснити вивезення всіх судових справ, насамперед у першу чергу тих, що перебувають у провадженні суддів; вміст серверів скопіювати на переносні носії та вивезти їх за першої можливості (в т.ч. сервери з кадровою, бухгалтерською інформацією та інші переносні носії з відповідною інформацією); вивезти особові справи та трудові книжки суддів і працівників апарату суду; вивезти прилади з електронними цифровими підписами суддів і працівників апарату суду, які знаходяться у приміщенні суду. З метою запобігання пошкодженню документи на паперових носіях, що підлягають перевезенню, щільно укладати у картонні коробки, ящики, пакунки чи інші засоби зберігання. Вивезення судових справ, документів, носіїв, приладів (зазначених у пункті першому цього розпорядження) здійснити у бомбосховище чи інше доступне безпечне місце, в якому буде забезпечено їх схоронність. За наявності ризику для життя чи здоров`я працівників суду для здійснення вивезення, - перемістити не вивезені судові справи, документи, носії, прилади (зазначених у пункті першому цього розпорядження) у бомбосховище або інше безпечне місце, де буде забезпечено їх схоронність.
Рішенням зборів суддів Другого апеляційного адміністративного суду "Про особливості роботи Другого апеляційного адміністративного суду в період воєнного стану" №6 від 14.04.2022 зазначено, що у зв`язку з проведенням бойових дій на території Харківської області, робота суду та організація процесу відправлення правосуддя значно ускладнено, оскільки питання безпеки та здоров`я людей є пріоритетним. На підставі викладеного, з урахуванням попереднього онлайн-голосування суддів від 03.03.2022, обмежено доступ до приміщень Другого апеляційного адміністративного суду, без особливого дозволу голови або керівника апарату суду, крім працівників Служби судової охорони. Тимчасово обмежено приймання, реєстрацію вхідної та відправку вихідної кореспонденції судом. Розгляд судових справ та матеріалів, виготовлення повних текстів судових рішень, відправка судових рішень до Єдиного державного реєстру судових рішень, надсилання сторонам у справах процесуальних документів Другим апеляційним адміністративним судом відкладено на інші дати та буде здійснюватися з урахуванням ситуації, що склалась та вирішено, що об`єктивних підстав відсутня можливість зміни умов роботи Другого апеляційного адміністративного суду, а саме: скасування обмеженого доступу до приміщень Другого апеляційного адміністративного суду, без особливого дозволу голови або керівника апарату суду, крім працівників Служби судової охорони; повного відновлення приймання, реєстрації вхідної та відправки вихідної кореспонденції судом; відновлення розгляду судових справ та матеріалів, виготовлення повних текстів судових рішень, відправка судових рішень до Єдиного державного реєстру судових рішень, надсилання сторонам у справах процесуальних документів Другим апеляційним адміністративним судом. Керівнику апарату суду вжити заходів щодо переведення доступних працівників на дистанційну роботу та забезпечення організаційних та технічних умов роботи суду.
Рішенням зборів суддів Другого апеляційного адміністративного суду "Про особливості роботи Другого апеляційного адміністративного суду в період воєнного стану" №7 від 16.05.2022 вирішено розпочати організаційні заходи суду щодо відновлення процесу відправлення правосуддя, який був вимушено тимчасово обмежений, у зв`язку з проведенням бойових дій на території Харківської області, а саме поступове вирішення питань щодо розгляду справ в порядку письмового провадження та процесуальних питань, в яких не вимагається призначення судового засідання, та за наявності можливості інших справ та питань. Визначити умови роботи суддів та працівників апарату суду, виходячи з індивідуальних обставин – безпосередньо на робочому місці в приміщенні суду, дистанційно тощо. Працівники апарату суду, що залучаються до роботи, визначаються наказом керівника апарату суду. Доручити керівнику апарату суду з урахуванням значної кількості евакуйованих працівників, вжити організаційних, технічних та інших заходів для забезпечення можливості працівниками суду виконувати визначену роботу, у тому числі забезпечення обробки організаційно-розпорядчих та процесуальних документів, роботи в автоматизованій системі документообігу суду тощо.
Рішенням зборів суддів Другого апеляційного адміністративного суду "Про особливості роботи Другого апеляційного адміністративного суду в період воєнного стану" №10 від 30.06.2022 зазначено, що у зв`язку з проведення бойових дій у Харківському регіоні, постійним оповіщенням сигналу “повітряної тривоги” про небезпеку авіаційних та артилерійських ударів, перебоями у роботі систем електропостачання та Інтернету, з метою недопущення випадків загрози життю та безпеці відвідувачів і працівників суду, тимчасово обмежено призначення та проведення відкритих судових засідань, в тому числі в режимі відеоконференцзв`язку та вирішено вважати неможливим відновлення проведення відкритих судових засідань, в тому числі в режимі відеоконференцзв`язку зважаючи на ситуацію в Харківському регіоні на теперішній час.
Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 07.07.2022 року запропоновано учасникам справи протягом 10 днів з моменту отримання вказаної ухвали висловити свою пропозицію щодо можливості апеляційного розгляду справи №440/8948/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Бурова компанія Укрбурсервіс" до Північного міжрегіонального управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень за їх відсутності в порядку письмового провадження.  
Рішенням зборів суддів Другого апеляційного адміністративного суду від 21.09.2022 № 11 "Про відновлення проведення судових засідань в режимі ВКЗ в Другому апеляційному адміністративному суді в період воєнного стану" відновлено проведення судових засідань в режимі відеоконференцзв`язку.
Листом Другого апеляційного адміністративного суду від 03.10.2022 року сторін у справі повідомлено, що враховуючи факт проведення бойових дій на території Харківської області та технічні можливості суду, проведення розгляду справи у відкритому судовому засіданні за участю сторін є значно ускладненим та небезпечним та запропоновано учасникам судового процесу висловити позицію стосовно можливості розгляду справи в режимі відеоконференції та надати відповідні клопотання у найкоротший термін будь-яким засобом зв`язку.
Представником позивача подано до Другого апеляційного адміністративного суду заяву в якій сторона не заперечує, щодо апеляційного розгляду справи № 440/8948/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Бурова компанія Укрбурсервіс" до Північного міжрегіонального управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, в порядку письмового провадження.
Представником відповідача надано клопотання про проведення судового засідання у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за участю представника відповідача -  Озацької Олени Володимирівни.
Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 08.12.2022 задоволено клопотання представника відповідача та призначено розгляд справи №440/8948/21 в судовому засіданні на 15.12.2022 року о 09:00 год. в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за участю представника відповідача Північного міжрегіонального управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків - Озацької Олени Володимирівни. 
В судовому засіданні апеляційної інстанції представник відповідача, який брав участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, підтримав апеляційну скаргу, просив задовольнити її, посилаючись на доводи та обґрунтування, викладені в апеляційній скарзі.
Представник позивача, надавши клопотання про розгляд справи без його участі, посилався на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, просив залишити без задоволення апеляційну скаргу, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, представника відповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що ТОВ "Бурова компанія Укрбурсервіс" зареєстровано 23.12.2003 у якості юридичної особи, ідентифікаційний код 32753674, що підтверджується Випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань /том І, а.с. 23/. 
Працівниками Північного міжрегіонального управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків на підставі наказу від 01.02.2021 №6 /том І, а.с. 75/ у період з 03.02.2021 по 12.02.2021 проведено фактичну перевірку ТОВ "Бурова компанія Укрбурсервіс", за результатами якої складено акт  від 12.02.2021 №46/35-00-07-01-04/32753674 /том І, а.с. 26-29/ та встановлені порушення: 
          - частин першої, восьмої статті 15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального" від 19.12.1995 №481/95-ВР, а саме: зберігання підакцизної продукції (скрапленого газу) на Центральному складі ТОВ  "Бурова компанія Укрбурсервіс" без отримання відповідної ліцензії на зберігання;
          - підпункту 230.1.3 пункту 230.1 статті 230 Податкового кодексу України, а саме: ТОВ  "Бурова компанія Укрбурсервіс" не формувало та не подавало до центрального  органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, електронні документи, що містять дані про фактичні залишки пального та обсяг  обігу пального протягом 9 місяців (у кількості 9 штук).
На підставі акту перевірки відповідачем прийнято податкові повідомлення-рішення від 09.03.2021:
          - №00019070104, яким до позивача за порушення підпункту 230.1.3 пункту 230.1 статті 230 Податкового кодексу України, застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) у розмірі 9000,00 грн /том І, а.с. 39/; 
          - №00020070104, яким до позивача за порушення частин першої, восьмої статті 15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального", застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) у розмірі 500000,00 грн /том І, а.с. 41/.
За результатами адміністративного оскарження рішенням Державної податкової служби України від 02.07.2021 №14928/6/99-00-06-03-02-06 податкові повідомлення-рішення від 09.03.2021 №00019070104, №00020070104 залишені без змін, а скарга позивача без задоволення /том І, а.с. 48-51/.
Не погодившись із діями Північного міжрегіонального управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків щодо проведення фактичної перевірки, та податковими повідомленнями-рішеннями від 09.03.2021 №00019070104, №00020070104, складеними за наслідками її проведення, позивач оскаржив їх до суду.
Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що при прийнятті оскаржуваного податкового повідомлення-рішення №00020070104 від 09 березня 2021 року суб`єкт владних повноважень діяв всупереч встановленому законом порядку, необґрунтовано, упереджено, без з`ясування необхідних обставин, що мали значення для прийняття рішення.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позову з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України справа розглядається в межах доводів та вимог апеляційних скарг.
Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Перелік та компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства визначено Податковим кодексом України (надалі - ПК України). Цим Кодексом визначаються функції та правові основи діяльності контролюючих органів, визначених пунктом 41.1 статті 41 цього Кодексу, та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику /пункт 1.1 статті 1 ПК України/.
Зокрема, як визначено підпунктом 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 ПК України, контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.
За змістом пункту 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.
А відповідно до підпункту 75.1.3 пункту 75.1 цієї статті, фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника.           
Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).
Підстави призначення, обставини та порядок проведення перевірки визначено положеннями статті 80 Податкового кодексу України.
Відповідно до пункту 80.1 статті 80 Податкового кодексу України фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).
Допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення фактичної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу.
Згідно з пунктом 81.1 статті 81 цього кодексу посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. 
Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу; копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.
Непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.
Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п`ятому цього пункту, не дозволяється.
Норми матеріального права, про порушення яких йдеться в цій справі, викладені в законі наступним чином.
Як визначено частиною першою статті 15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального", зберігання пального здійснюється суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності за наявності ліцензії.
Під місцем зберігання пального у силу статті 1 названого Закону розуміється місце (територія), на якому розташовані споруди та/або обладнання, та/або ємності, що використовуються для зберігання пального на праві власності або користування, а власне зберіганням пального згаданий Закон визначає діяльність із зберігання пального (власного або отриманого від інших осіб) із зміною або без зміни його фізико-хімічних характеристик.
Відповідно до частини шістнадцятої статті 15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального" суб`єкт господарювання (у тому числі іноземний суб`єкт господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) має право зберігати пальне без отримання ліцензії на право зберігання пального в місцях виробництва пального або місцях оптової торгівлі пальним чи місцях роздрібної торгівлі пальним, на які отримані відповідні ліцензії.
Частиною 8 цієї ж статті встановлено, що суб`єкти господарювання (у тому числі іноземні суб`єкти господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) отримують ліцензії на право оптової торгівлі пальним та зберігання пального на кожне місце оптової торгівлі пальним або кожне місце зберігання пального відповідно, а за відсутності місць оптової торгівлі пальним - одну ліцензію на право оптової торгівлі пальним за місцезнаходженням суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) або місцезнаходженням постійного представництва.
Водночас згідно з частиною дев`ятнадцятою цієї статті ліцензія на право зберігання пального не отримується на місця зберігання пального, що використовуються: підприємствами, установами та організаціями, які повністю утримуються за рахунок коштів державного або місцевого бюджету; підприємствами, установами та організаціями системи державного резерву; суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) для зберігання пального, яке споживається для власних виробничо-технологічних потреб виключно на нафто- та газовидобувних майданчиках, бурових платформах і яке не реалізується через місця роздрібної торгівлі.
У взаємозв`язку з викладеним, пунктом 203.1 статті 203 ПК України визначено , що акцизні склади та акцизні склади пересувні утворюються з метою підвищення ефективності роботи із запобігання та боротьби з незаконним виробництвом і обігом спирту етилового, горілки та лікеро-горілчаних виробів, пального, посилення контролю за повнотою та своєчасністю надходження до бюджету акцизного податку.
Підпунктом 230.1.3. пункту 203.1 статті 203 наведеного Кодексу передбачено обов`язок розпорядників акцизних складів, що використовують пальне виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки і не здійснюють операцій з реалізації та зберігання пального іншим особам, на кожному акцизному складі формувати дані про обсяги обігу пального за звітний календарний місяць та фактичні залишки пального станом на перший та останній дні такого місяця у розрізі кодів товарних підкатегорій згідно з УКТ ЗЕД у літрах, приведених до температури 15°С.
Для цілей статей 230-233 цього Кодексу скраплений газ (пропан або суміш пропану з бутаном), інші гази, бутан, ізобутан за кодами згідно з УКТ ЗЕД 2711 12 11 00, 2711 12 19 00, 2711 12 91 00, 2711 12 93 00, 2711 12 94 00, 2711 12 97 00, 2711 13 10 00, 2711 13 30 00, 2711 13 91 00, 2711 13 97 00, 2711 14 00 00, 2711 19 00 00, 2901 10 00 10 обліковуються за умовним кодом 2711 у літрах, приведених до температури 15°С.
Дані про фактичні залишки пального на перший та останній дні календарного місяця та про обсяг обігу пального за звітний календарний місяць формуються розпорядниками акцизних складів, що використовують пальне виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки і не здійснюють операцій з реалізації та зберігання пального іншим особам, після проведення останньої операції з обігу пального у звітному календарному місяці, але не пізніше 23 години 59 хвилин останнього дня звітного календарного місяця, до початку здійснення операцій з обігу пального у день, що настає за таким останнім днем звітного календарного місяця, та подаються до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, не пізніше 15 календарних днів, що настають за останнім днем звітного календарного місяця.
Дані про залишки пального та про обсяг обігу пального подаються електронними засобами зв`язку у формі електронних документів, яка затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.
В електронних документах також зазначаються відповідальною особою розпорядника акцизного складу дані про обсяги залишків пального, що знаходяться на акцизному складі в тарі, балонах, упаковці, про добовий обсяг реалізованого пального в тарі, балонах, упаковці, а також інформація про дні, в які акцизний склад не працює.
Відповідальність, застосована до платника податків у цій справі оскаржуваними податковими повідомленнями-рішеннями, передбачена абзацом 8  частини другої статті 17 Закону України №481 (щодо податкового повідомлення-рішення №00020070401) та підпунктом 1281.3 статті 1281 Податкового кодексу України (щодо податкового повідомлення-рішення №00019070104).
Абзацом 8 частини другої статті 17 Закону України №481 До суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі оптової торгівлі пальним або зберігання пального без наявності ліцензії - 500000 гривень.
Відповідно до пункту 1281.3. статті 1281. ПК України незабезпечення з вини розпорядника акцизного складу своєчасного подання до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, електронних документів, що містять дані про фактичні залишки пального та обсяг обігу пального або спирту етилового, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі 1000 гривень за кожний неподаний електронний документ.
З матеріалів справи колегією суддів встановлено, що за адресою м. Полтава, вул. Заводська, 12, б, знаходиться акцизний склад з уніфікованим номером 1012709 - Центральний склад, що підтверджується Витягом з реєстру платників акцизного податку з реалізації пального або  спирту етилового від 14.12.2020. На зазначеному акцизному складі зберігався газ скраплений в балонах (газ скраплений в балонах для КПП в балоні 21 кг (код УКТЗЕД 271129700), який придбавався підприємством згідно договору купівлі-продажу скрапленого газу в балонах від 05.07.2019 №47/19 у ТОВ "Надежда Ритейл 2017" для використання на власні потреби. Згідно підпункту 215.3.4. пункту 215.3 статті 215 Податкового кодексу України даний код УКТЗЕД належить підакцизній продукції  "Скраплений газ (пропан або суміш пропану з бутаном ) та інші гази". В ході проведення перевірки здійснено зняття фактичних залишків  пального станом на 03.02.2021 та складено відомість, яка підписана бухгалтером та завідувачем складу. Встановлено зберігання пального у розмірі 63 кг (3 балони скрапленого газу (пропану) по 21 кг в кожному.
Сторони справи не мали спору щодо належності скрапленого газу в балонах до палива; щодо фактів перебування його протягом визначених проміжків часу на території складу ТОВ "БК УБС", щодо напрямку його використання: на нафто- та газовидобувних майданчиках (бурових), де здійснює свою основну діяльність ТОВ "Бурова компанія Укрбурсервіс".
Щодо доводів апеляційної скарги відповідача про відсутність підстав для визнання протиправним та скасовання податкового повідомлення-рішення №00020070104 від 09 березня 2021 року, колегія суддів зазначає наступне.
З матеріалів справи встановлено, що спір виник у зв`язку з питанням застосування  права: чи поширюється обов`язок, встановлений ч.ч. 1, 8 статті 15 Закону №481, для суб`єктів господарювання здійснювати зберігання пального тільки за наявності ліцензії - на фактичні обставини, встановлені у цій справі в діяльності позивача. Тобто за умови зберігання декількох одиниць балонів зі скрапленим газом, що призначений для використання у власних виробничих потребах на Центральному складі за адресою м. Полтава, вул. Заводська, 12Б протягом декількох днів до часу їх транспортування на нафто- й газовидобувані майданчики - чи повинен був позивач отримувати окремо ліцензію на зберігання пального на складі по вул. Заводській 12 б у м.Полтава. 
Основними аргументами позивача на користь відсутності цього обов`язку стало твердження про те, що зберігання, за визначенням у ч. 1 Закону № 481, не є ні основним, ні додатковим видом діяльності підприємства; підприємство підпадає під виняток з обов`язку отримувати ліцензію на зберігання пального, що передбачений частиною 19 статті 15 Закону № 481.
З приводу першого вказаного - суд зазначає, що закон і не визначає умовою отримання ліцензії, як і умовою застосування відповідальності за безліцензійне зберігання пального наявність чи відсутність відповідного виду діяльності серед зареєстрованих КВЕД. Тому вказаний аргумент суд відхиляє.
З приводу винятку, передбаченого ч. 19 ст.15 Закону №481, суд прийшов до таких висновків.
          Вказана норма передбачає, що ліцензія на право зберігання пального не отримується на місця зберігання пального, що використовуються:
          - підприємствами, установами та організаціями, які повністю утримуються за рахунок коштів державного або місцевого бюджету;
          - підприємствами, установами та організаціями системи державного резерву;
- суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) для зберігання пального, яке споживається для власних виробничо-технологічних потреб виключно на нафто- та газовидобувних майданчиках, бурових платформах і яке не реалізується через місця роздрібної торгівлі.
У даній справі сторони, як вже зазначалося, не мали спору щодо того, що балони з крапленим газом придбані ТОВ "Бурова компанія Укрбурсервіс" для власних виробничо-технологічних потреб  і призначені для споживання на нафто- та газовидобувних майданчиках, бурових платформах; цей газ не реалізується через місця роздрібної торгівлі.
Тому предмет зберігання (пальне) підпадає під ознаки, встановлені вказаною нормою. 
Представник відповідача в апеляційній скарзі зазначає, що за змістом даної норми таке пальне може без отримання ліцензії й зберігатися тільки за місцем використання його для власних виробничо-технологічних потреб  - на нафто- та газовидобувних майданчиках, бурових платформах.
Разом з тим, колегія суддів не погоджується не погоджується з таким тлумаченням закону, оскільки процитована вище норма ч. 19 ст.15 Закону №481 не містить вказівки на місце зберігання пального саме на нафто-, газовидобувному майданчику чи буровій платформі, на чому наполягав податковий орган. Мається лише вказівка на ознаки пального через мету та видове місце його використання. 
Отже, має місце неоднозначне тлумачення норми закону. 
Шлях подолання таких колізії у податковому законодавстві окреслений п.п. 4.1.4 Податкового кодексу - презумпція правомірності рішень платника податку в разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу.
Тому, колегія суддів вважає, що у даному випадку, вказана норма податковим органом порушена: останній не прийняв рішення на користь платника, діючи в умовах неоднозначності норми права, а надав перевагу буквальному формального застосуванню цієї норми без урахування усіх обставин, що мали значення в цій справі. 
Також, колегія суддів, оцінюючи фактичні обставини справи, враховує фактичні умови діяльності платника. ТОВ "Бурова компанія Укрбурсервіс" здійснює обслуговування бурових майданчиків. Зокрема, позивачем здійснюється постачання на такі майданчики предметів першої необхідності для персоналу, виробничих матеріалів, тощо. Загальновідомо те, що бурові майданчики знаходяться на значній відстані від населених пунктів, доріг, у важкодоступній місцевості. Тому, було б неможливим транспортування на такі бурові майданчики незначної кількості балонів з газом транспортом постачальника, який не призначений для перевезення вантажів у важкодоступну місцевість. Отже діяльність будь-якого суб`єкта господарювання, що працює в аналогічних умовах, передбачає стадію розвантаження транспорту постачальника пального та завантаження пального до транспорту самого суб`єкта господарювання з метою перевезення його до бурового майданчика. Логічно зрозуміло, що  розпочати перевезення завантаженого пального транспортом суб`єкта господарювання негайно є складним. Тому з огляду на технологічні чи організаційні потреби забезпечення перевезення вантажу до бурового майданчика, цей обсяг пального може зберігатися на території платника незначний проміжок часу. Але у випадку, якщо трактувати вказану норму-виключення буквально й вважати незаконним таке короткотривале технічне зберігання - норма ч. 19 ст.15 Закону №481 взагалі не буде застосовна й доцільність її існування в законі буде поставлена під сумнів. Адже жодне підприємство навряд чи матиме можливість доставити балон з пальним на нафто-, газовидобувний майданчик чи бурову платформу негайно після придбання. 
Аналізуючи наведені норми права, колегія суддів вважає, що позивач у даному випадку підпадає під виняток з обов`язку отримувати ліцензію на зберігання пального - ч. 19 ст.15 Закону №481.
Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що зважаючи на доведеність позивачем факту використання скрапленого газу у власних виробничих потребах на бурових майданчиках,  податкове повідомлення-рішення Північного міжрегіонального управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків від 09.03.2021 №00020070104, є протиправним та підлягає скасуванню. 
Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Як вбачається з ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що при прийнятті оскаржуваного податкового повідомлення-рішення  №00020070104 від 09 березня 2021 року суб`єкт владних повноважень діяв всупереч встановленому законом порядку, необґрунтовано, упереджено, без з`ясування необхідних обставин, що мали значення для прийняття рішення, без дотримання необхідного балансу між несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів позивача і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, чим порушено законні інтереси платника податків.
Суд першої інстанції належним чином оцінив надані докази і на підставі встановленого, обґрунтовано частково задовольнив адміністративний позов.
Відповідно до ч.1 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. 
Колегія суддів вважає, що  рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 25.11.2021 року по справі № 440/8948/21 відповідає вимогам ст. 242 КАС України, а тому відсутні підстави для його скасування та задоволення апеляційних вимог відповідача.
Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.  
На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.
Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.
Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Північного міжрегіонального управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків  залишити без задоволення.
Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 25.11.2021 по справі № 440/8948/21  залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		З.О. Кононенко	
Судді	   	В.А. Калиновський    О.М. Мінаєва   	
Повний текст постанови складено  15.12.2022 року