Справа № 439/852/22                                Головуючий у 1 інстанції: Марків Т.А. 
Провадження № 33/811/1200/22                                Доповідач: Партика І. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2022 року Львівський апеляційний суд у складі: судді Партики І.В., за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 , на постанову Бродівського районного суду Львівської області від 15 вересня 2022 року, 

встановив:

цією постановою, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 130, ст. 122-2 КУпАП і накладено стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 роки
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 496,20 грн. 
Згідно постанови, ОСОБА_1 , 10 липня 2022 року о 20.49 год. в с. Пониковиця, Золочівського району на вул. Задвір, в порушення вимог п. 2.4 та п. 2.9 «а» ПДР України, керував мотоциклом марки «Mustang MT-150» (реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 ), повторно протягом року в стані алкогольного сп`яніння та не виконав вимог поліцейського про зупинку транспортного засобу.
Указаними діями ОСОБА_1 вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 130, ст. 122-2 КУпАП, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння, вчинене повторно протягом року; невиконання водіями вимог поліцейського про зупинку транспортного засобу.
Не погоджуючись з даною постановою ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати дану постанову та закрити провадження у справі, окрім того просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Бродівського районного суду Львівської області від 15 вересня 2022 року, оскільки останній день на апеляційне оскарження припадав на вихідний день, а апеляційну скаргу подано, в перший робочий день після вихідного.
Наголошує, що адміністративні правопорушення він не вчиняв.
Повідомляє, що працівниками поліції не було проведене огляд водія на стан алкогольного сп`яніння, окрім того до матеріалів справи не долучено направлення в медичний заклад для проведення огляду водія на стан алкогольного сп`яніння.
Наголошує, що з відеозапису не видно, що працівники поліції проводили огляд водія на місці зупинки транспортного засобу, спілкувалися з водієм, чи скеровували його до медичного закладу.
Звертає увагу, що працівники поліції увірвалися до його приватного будинку незаконно, та забрали його для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, окрім того свідок ОСОБА_2 зазначав, що ОСОБА_1 не вживав алкогольних напитків.
Зазначає, що в цей день вживав алкогольні напої на сільському стадіоні, проте транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння не керував.
Стосовно строку на апеляційне оскарження, то з урахуванням того, що ОСОБА_1 копію постанови отримав 20 вересня 2022 року, а виготовлення тексту апеляційної скарги потребує додаткового часу, з метою забезпечення права особи на доступ до правосуддя, апеляційний суд вважає за необхідне поновити строк на апеляційне оскарження постанови місцевого суду.
Адвокат Б.Й. в судове засідання апеляційного суду призначене на 9 листопада 2022 року не прибув, про причини неявки не повідомив, про дату та час судового засідання повідомлений належним чином, ОСОБА_1 просив проводити розгляд його апеляційної скарги у відсутності його захисника.
Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожна особа має право на справедливий суд.
Практика Європейського суду з прав людини визначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Тому, з метою забезпечення розумних строків розгляду справи, з урахуванням належного повідомлення про судове засідання учасників процесу та клопотання ОСОБА_1 , апеляційний суд вважає за можливе проводити апеляційний розгляд у відсутності адвоката Бордюка М.Й.
Заслухавши виступ особи, яка притягується до адміністративної відповідальності на підтримку доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягають до задоволення, виходячи із наступного.
Згідно з вимогами ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
При цьому, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, докази повинні оцінюватися за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.
Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Статтею 130 КУпАП України встановлено відповідальність як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Частиною 2 ст. 130 КУпАП передбачено відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.
Пунктом 2.9 а ПДР України встановлено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Тобто об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП є повторне протягом року керування транспортним засобом у стані сп`яніння (алкогольного чи наркотичного) або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Статтею 122-2 КУпАП передбачена відповідальність за невиконання водіями вимог поліцейського.
Відповідно до п.2.4 ПДР України на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог ПДР України. 
В судовому засіданні апеляційного суду, досліджено відеозапис (NO20220710-204907-003784), долучений до матеріалів справи з якого вбачається, що працівниками поліції вимога про зупинку мотоцикла (під керуванням водія в білому шоломі, який перевозив пасажира), подавалася за допомогою проблискових маячків синього та червоного кольору. Указані вимоги водієм виконанні не були. Під час переслідування поліцейським транспортного засобу мотошолом водієм був втрачений. Після цього (02.31 хв. 02.40 хв. відеозапису) зафіксовано короткочасну зупинку мотоцикла, під керуванням ОСОБА_1 , внаслідок падіння пасажира. 
Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, при розгляді даної справи, дотримався зазначених вимог закону, повно й всебічно з`ясував усі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.
Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.130, ст. 122-2 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.
Такий висновок підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, яким суд першої інстанції дав належну правову оцінку і навів у постанові, а саме:
- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 173855 від 10 липня 2022 року (а.с. 4), відповідно до якого ОСОБА_1 , керував транспортним засобом «Mustang MT-150» д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння проведено в КНП «Бродівська ЦМЛ»;
- інформацією з протоколу про адміністративне правопорушення ААБ №173836 від 10 липня 2022 року (а.с. 4, справа №439/853/22), згідно із яким ОСОБА_1 , керував мотоциклом марки «Mustang MT-150» д.н.з. НОМЕР_1 , не виконав законну вимогу працівників поліції про зупинку транспортного засобу;
- відомостями про право власності ОСОБА_1 на мотоцикл марки «Musstang MT-150», державний номер НОМЕР_1 (а.с.12), відповідно до яких мотоцикл належить особі, яка притягується до адміністративної відповідальності з 27 лютого 2022 року;
- відеозаписами, долученими до матеріалів справи, на яких зафіксовані обставини подання поліцейськими вимоги про зупинку мотоцикла (реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 ), його переслідування, медичного огляду ОСОБА_1 , на стан алкогольного сп`яніння та оформлення матеріалів справ про адміністративні правопорушення.
- постановою про притягнення до адміністративної відповідальності серії БАВ №173207 , за ч. 4 ст. 126, ч. 5 ст. 121, ч. 1 ст. 126 КУпАП (а.с.7), згідно з якою 10 липня 2022 року, о 20.49. год., у с. Пониковиця, Золочівського району на вул. Задвір, ОСОБА_1 , керував мотоциклом марки «Mustang MT-150», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , не маючи права керування транспортним засобом, при цьому перевозив пасажира без мотошолома та не пред`явив реєстраційний документ на транспортний засіб;
- письмовими поясненнями ОСОБА_2 (а.с.9), відповідно до яких після приїзду ОСОБА_1 на мотоциклі, вони поїхали в сторону с. Заболотці, транспортним засобом керував ОСОБА_1 . У с. Пониковиця за ними їхали поліцейські із включеними проблисковими маячками. Він попросив водія зупинитися, але той сказав йому злізати, після чого останній зістрибнув, а особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 поїхав далі;
- висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 10 липня 2022 року № 369 (а.с.10), відповідно до якого на час огляду 10 липня 2022 року, о 21.45 год., ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння;
- постановою Бродівського районного суду від 26 травня 2022 року (а.с. 8), про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосування адміністративного стягнення у виді штрафу із позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.
Аргументи сторони захисту, що в матеріалах справи відсутнє письмове скерування особи до медичного закладу з метою проведення огляду на стан сп`яніння, не береться до уваги апеляційним судом.
Згідно із ч. 6 ст. 266 КУпАП направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 12 розділу 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09 листопада 2015 року передбачено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного сп`яніння, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я. Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції. Більше того, з огляду на положення пунктів 7, 8 розділу ІІІ Інструкції для визначення наркотичного засобу або психотропних речовини є обов`язковим проведення лабораторних досліджень, яке може бути здійснено лише в умовах закладу охорони здоров`я.
Пунктом 9 розділу ІІ Інструкції визначено, що з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.
З аналізу норм вказаної Інструкції вбачається, що скерування особи до медичного закладу з метою проведення огляду на стан сп`яніння оформляється працівником поліції направленням за встановленою формою, водночас вказаною Інструкцією не передбачено, що таке направлення долучається до матеріалів судової справи.
Доводи сторони захисту, що свідок ОСОБА_2 зазначав, що ОСОБА_1 не вживав алкогольних напоїв, не беруться до уваги апеляційного суду, оскільки з висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 10 липня 2022 року № 369 (а.с.10), вбачається, що ОСОБА_1 перебував в стан алкогольного сп`яніння, окрім того на відеозаписі, долученому до матеріалів справи, водій зазначав, що вживав алкогольні напої.
Твердження апелянта, що він не керував транспортним засобом, не заслуговують на увагу апеляційного суду, оскільки з письмових пояснень свідка ОСОБА_2 (а.с.9), вбачається, що ОСОБА_1 керував мотоциклом та на вимогу працівників поліції не зупинявся, окрім того зазначені дані підтверджуються відеозаписом, долученим до матеріалів справи, на якому водій намагався втекти від працівників поліції, та після його зупинки, в медичному закладі зазначав, що вживав алкоголь.
Покликання апелянта, що працівниками поліції не було проведене огляд водія на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, не беруться до уваги апеляційним судом.
Відповідно до ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають в стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння чи під дією лікарських засобів підлягають оглядові на стан сп`яніння, який проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, чи іншого сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Як слідує з положень «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 9 листопада 2015 року за № 1452/735, така містить два можливі варіанти проведення огляду на стан сп`яніння: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
При цьому як для проведення огляду на стан сп`яніння поліцейським на місці зупинки транспортного засобу, так і для проведення огляду лікарем закладу охорони здоров`я, необхідні згода водія на проведення такого огляду.
Як вбачається з відеозапису, долученого до матеріалів справи, огляд водія було проведено в медичному закладі, за допомогою приладу «Драгер» ( результат 2.05 проміле), окрім того в медичному закладі водій повідомляв, що вживав алкогольні напої, не зазначав, що виявляв бажання пройти такий огляд на місці події та не заперечував проти проведення огляду в медичному закладі.
Тверджень ОСОБА_1 , що працівники поліції вдерлися до його приватного будинку, та забрали його для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи та апелянтом не надано доказів на підтвердження даного факту та розцінюються апеляційним судом як такі, що спрямовані на ухиленні від відповідальності.
В апеляційній скарзі не наведено доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції.
При апеляційному перегляді, не встановлено порушень судом першої інстанції вимог ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність, відповідно до положення ст. 252 КУпАП, а усі обставини, що мають значення для вирішення справи, судом встановлено та правильно кваліфіковано дії ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 130, ст. 122-2 КУпАП.
Накладаючи адміністративне стягнення на ОСОБА_1 суд першої інстанції дотримався вимог ст.ст. 30, 33 КУпАП, і призначив таке в межах санкції ч. 2 ст. 130 КУпАП, з урахуванням даних про особу, й інших обставин справи, а також того, що вчинене ним правопорушення є одним із найнебезпечніших правопорушень в сфері безпеки дорожнього руху і найгрубішим порушенням порядку користування правом керування транспортними засобами та становить велику суспільну небезпеку.
Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови, апеляційним переглядом не встановлено.
Отже, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 є необґрунтованими, у зв`язку з чим його апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, як безпідставну, а постанову суду першої інстанції без змін.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Бродівського районного суду Львівської області від 15 вересня 2022 року.
Постанову Бродівського районного суду Львівської області від 15 вересня 2022 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.130, ст. 122-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення залишити без змін, а його апеляційну скаргу– без задоволення.
Постанова є остаточна й оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                Партика І.В.