Справа № 345/2014/15-ц 
Провадження № 22-ц/4808/883/22 
Головуючий у 1 інстанції Кардаш О. І. 
Суддя-доповідач Девляшевський 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 вересня 2022 року м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський апеляційний суд в складі:
судді-доповідача        Девляшевського В.А., 
               суддів:                Бойчука І.В., Пнівчук О.В.,
               секретаря                Мельник О.В.,
               з участю                представника АТ «Альфа-Банк» - Матвійчука М.З.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за поданням начальника відділу ДВС Калуського міськрайонного управління юстиції про розгляд заяви ОСОБА_1 та ПП «Лагуна» про затвердження мирової угоди на стадії виконання виконавчого провадження, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 на ухвалу Калуського міськрайонного суду, постановлену головуючою суддею Кардаш О.І. 02 червня 2022 року,
в с т а н о в и в:
У травні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , ПП «Лагуна» про стягнення боргу.
Рішенням Калуського міськрайонного суду від 17 червня 2015 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ПП «Лагуна» про стягнення боргу задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ПП «Лагуна» в користь ОСОБА_1 659438,36 грн боргу та 3654 грн судових витрат.
Ухвалою Калуського міськрайонного суду від 13 серпня 2015 року визнано мирову угоду між ОСОБА_1 та директором ПП «Лагуна» ОСОБА_2 , укладену між ними 08.07.2015 на стадії виконання вищевказаного рішення. 
Ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 16 лютого 2022 року апеляційну скаргу представника АТ «Альфа-Банк» задоволено частково. Ухвалу Калуського міськрайонного суду від 13 серпня 2015 року скасовано, а справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Ухвалою Калуського міськрайонного суду від 02 червня 2022 року у затвердженні мирової угоди, укладеної між ОСОБА_1 та директором ПП «Лагуна» ОСОБА_2 , укладену між ними 08.07.2015 на стадії виконання рішення Калуського міськрайонного суду від 17.06.2015 про стягнення солідарно з ОСОБА_2 та ПП «Лагуна» на користь ОСОБА_1 659438, 36 грн боргу та 3654 грн судових витрат відмовлено.
Не погоджуючись із вказаною ухвалою, представник ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, оскільки вважає її постановленою з порушенням норм процесуального права, неправильного застосування норм матеріального права та за неповного з`ясування всіх обставин, що мають істотне значення для справи. Апелянт зазначає, що рішенням Калуського міськрайонного суду від 17.06.2015 задоволено позов ОСОБА_1 до відповідачів про стягнення боргу та стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ПП «Лагуна» на користь ОСОБА_1 659 438,36 грн боргу та 3654 грн судових витрат. Також вказує, що на стадії виконання рішення суду 08.07.2015 сторони уклали мирову угоду та подали відповідну заяву ВДВС. Ухвалою Калуського міськрайонного суду від 13.08.2015 визнано згадану мирову угоду, за умовами якої директор ПП «Лагуна» передав ОСОБА_1 у приватну власність належні підприємству об`єкти нерухомого майна, а саме: нежитлову будівлю кафе з перукарнею загальною площею 463,3 кв.м., земельну ділянку загальною площею 0,1134 га. Представник заявника вказує, що сторони погодили вартість нежитлової будівлі кафе з перукарнею, яка становить 399 614 грн, а вартість земельної ділянки – 200560 грн. Зауважує, що загальна вартість вказаних об`єктів становить 600174 грн, а заборгованість складає 663092,36 грн. Таким чином, залишок заборгованості включно з судовим збором становить 62 918,36 грн, які директор ПП «Лагуна» ОСОБА_2 зобов`язувався сплатити до 02.06.2016. Апелянт зазначає, що дана мирова угода була підставою для державної реєстрації за ОСОБА_1 права власності на згадані об`єкти нерухомого майна, а виконавче провадження закрито. На думку апелянта, місцевим судом не з`ясовано, що на час виконання ухвали Калуського міськрайонного суду від 13.08.2015 про затвердження мирової угоди в Державному реєстрі обтяжень речових прав були відсутні будь-які записи про обтяження нерухомого майна.
Крім того, вважає представник заявниці, судом першої інстанції порушено норми процесуального права, оскільки розглянуто справу без участі належно повідомлених сторін та учасників справи, зокрема, правонаступника відповідача ОСОБА_2 .
Посилаючись на вищенаведене, представник ОСОБА_1 просить оскаржувану ухвалу скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Ухвалою апеляційного суду від 19 листопада 2020 року до участі в справі залучено правонаступників відповідача ОСОБА_2 – ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 (т.2 а.с. 186-187).
Відповідачі правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалися, своїх заперечень щодо змісту і вимог апеляційної скарги до апеляційного суду не направляли, що не перешкоджає перегляду справи в апеляційному порядку.
Представник ПП «Лагуна», а також апелянт ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилися, хоча про час і місце судового розгляду були повідомлені належно. 
Правонаступник відповідача ОСОБА_2 – ОСОБА_3 в судові засідання, призначені на 29 серпня 2022 року та на 12 вересня 2022 року, не з`явилася, хоча судові повідомлення надсилалися їй, на всі відомі суду засоби зв`язку, зокрема, електронну пошту та через мобільний додаток «Вайбер». При цьому, ОСОБА_3 про призначене судове засідання на 12.09.2022 була повідомлена на веб-сайті Івано-Франківського апеляційного суду в порядку ч. 11 ст. 128 ЦПК України. Таким чином, апеляційний суд прийняв вичерпні заходи для повідомлення учасників справи про час та місце розгляду справи, забезпечивши можливість з`явитися до суду і захистити свої права. Отже, є правові підстави для розгляду справи за відсутності названих вище учасників.
Представник АТ «Альфа-Банк» апеляційну скаргу заперечив з огляду на законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, просив у її задоволенні відмовити.
Вислухавши суддю-доповідача, представника АТ «Альфа-Банк», перевіривши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на таке.
Критерії оцінки правомірності оскаржуваного судового рішення визначені в статті 263 ЦПК України, відповідно до яких судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Зазначеним вимогам оскаржена ухвала відповідає.
Відмовляючи у затвердженні мирової угоди, суд першої інстанції виходив з того, що її умови суперечать вимогам чинного законодавства, зачіпають права та законні інтереси іпотекодержателя ПАТ «УкрСиббанк», правонаступником якого є АТ «Альфа-Банк», а тому права Банку потребують захисту.
Колегія суддів погоджується з цим висновком місцевого суду, зважаючи на таке.
Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що рішенням Калуського міськрайонного суду від 17 червня 2015 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ПП «Лагуна» про стягнення боргу задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ПП «Лагуна» в користь ОСОБА_1 659438,36 грн боргу та 3654 грн судових витрат (т. 1 а.с. 89-90).
Постановою державного виконавця Волощука В.М. від 06 липня 2015 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №345/2014/15-ц виданого 30.06.2015 Калуським міськрайонним судом про стягнення солідарно з ОСОБА_2 , ПП «Лагуна» в користь ОСОБА_1 659438,36 грн боргу та 3654 грн судових витрат (т. 1 а.с. 98).
20 липня 2015 року начальник відділу ВДВС Калуського міськрайонного управління юстиції направив для визнання мирову угоду, подану стягувачем та боржником (т. 1 а.с.93).
Ухвалою Калуського міськрайонного суду від 13 серпня 2015 року визнано мирову угоду між ОСОБА_1 та директором ПП «Лагуна» ОСОБА_2 , укладену між ними 08.07.2015 на стадії виконання рішення Калуського міськрайонного суду від 17 червня 2015 про стягнення солідарно з ОСОБА_2 та ПП «Лагуна» на користь ОСОБА_1 659438,36 грн боргу та 3654 грн судових витрат. 
За умовами вказаної мирової угоди директор ПП «Лагуна» ОСОБА_2 передав ОСОБА_1 у приватну власність належні ПП «Лагуна» об`єкти нерухомого майна, а саме: нежитлову будівлю кафе з перукарнею – нежитлові приміщення (цегла) в цілому визначені загальною площею 463,3 кв.м., літера А, місце знаходження АДРЕСА_1 , право власності підтверджується Свідоцтвом про право власності від 15.09.2000 року, земельну ділянку загальною площею 0,1134 га, кадастровий номер 2610400000:08:012:0003, що розташована за адресою АДРЕСА_1 , цільове призначення – для обслуговування кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 », право власності підтверджується Державним Актом на право власності на земельну ділянку. 
Сторони погодилися, що вартість нежитлової будівлі кафе з перукарнею становить 399614 грн згідно експертної оцінки, а вартість земельної ділянки становить 200560 грн згідно звіту про оцінку земельної ділянки. Загальна вартість об`єктів, що передаються становить 600174 грн, а сума заборгованості становить 663092.36 грн з урахуванням судових витрат, тому залишок заборгованості становить 62918.36 грн, які директор ПП «Лагуна» ОСОБА_2 зобов`язувався сплатити ОСОБА_1 до 02.06.2016.
Погоджено також, що ОСОБА_1 за свій власний рахунок мала вчиняти всі необхідні дії щодо проведення державної перереєстрації права власності на вищевказані об`єкти нерухомого майна. Дана мирова угода була підставою для оформлення у встановленому законодавством порядку державної реєстрації за ОСОБА_1 права власності на вищевказані об`єкти нерухомого майна (т. 1 а.с. 120-122).
Постановою державного виконавця від 28 серпня 2015 року виконавче провадження з виконання виконавчого листа №345/2014/15-ц виданого 30.06.2015 Калуським міськрайонним судом закінчено (т. 1 а.с. 125).
Судом першої інстанції також встановлено, що 24 липня 2006 року між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», як кредитодавцем, та ОСОБА_6 , як позичальником, було укладено договір про надання кредиту №11021714000, відповідно до умов якого банк зобов`язався надати позичальнику, а позичальник повернути банку кредит у формі не поновлюваної кредитної лінії в іноземній валюті в сумі ліміту кредитної лінії, що дорівнює 198298,00 швейцарських франків та сплатити проценти, комісії в порядку і на умовах, зазначених у договорі. Надання кредиту здійснюється у термін з 24.07.2006 по 23.07.2017 (т. 1 а.с. 160-166).
Апеляційним судом з`ясовано, що в забезпечення виконання зобов`язань позичальника за кредитним договором між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», як іпотекодержателем та приватним підприємством «Лагуна», як іпотекодавцем, 24.07.2006 був укладений договір іпотеки. Відповідно до п. 1.1. договору, іпотекодавець з метою забезпечення зобов`язань боржника передав в іпотеку іпотекодержателю нерухоме майно нежитлову будівлю кафе з перукарнею: приміщення №1-7, приміщення №9, приміщення №11-15б, приміщення №19-25, приміщення №І, приміщення №ІІІ, приміщення №ІУ загальною площею 463,3 кв.м., що складає цілу ідеальну частку та є власністю Іпотекодаця, знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , інвентаризаційною вартістю 1403799,00 грн. За домовленістю сторін вартість предмету іпотеки складає 1450910,00 грн.
Згідно витягу про реєстрацію у Державному реєстрі іпотек №8483033 від 27.007.2006 на підставі договору іпотеки внесено відповідний запис про обтяження, а також внесено реєстраційний запис до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. Згідно договору іпотеки ВЕА597680, ВЕА 597681 від 24.07.2006 року предметом іпотеки є нерухоме майно - нежитлова будівля кафе з перукарнею - нежитлові приміщення (цегла) в цілому, загальною площею 463,3 кв.м., АДРЕСА_1 . Предмет іпотеки розташований на земельній ділянці площею 0,1134 га, кадастровий номер 26104000000:08:012:0003 (т. 1 а.с. 171-173). 
В подальшому - 26 квітня 2007 року між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», як кредитодавцем, та ОСОБА_6 , як позичальником, було укладено договір про надання кредиту №11148811000, відповідно до умов якого позичальник отримав кредит в сумі 120000,00 швейцарських франків, який зобов`язувався повернути в повному обсязі в строк до 25.04.2014 року зі сплатою 8,99% річних (т.1 а.с. 174-180). 
В забезпечення виконання зобов`язань позичальника за кредитним договором між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», як іпотекодержателем, та приватним підприємством «Лагуна», як іпотекодавцем, 28 квітня 2007 був укладений договір іпотеки. Згідно п.1.1. Договору іпотеки предметом іпотеки є також згадане вище нерухоме майно - нежитлова будівля кафе з перукарнею - нежитлові приміщення (цегла) в цілому, загальною площею 463,3 кв.м., які є власністю іпотекодавця та розташовані в, АДРЕСА_1 . Предмет іпотеки розташований на земельній ділянці площею 0,1134 га, кадастровий номер 26104000000:08:012:0003. За домовленістю сторін вартість предмета іпотеки визначена в розмірі 1 916 955 грн (т. 1 а.с. 181-184).
Згідно витягу про реєстрацію у Державному реєстрі іпотек №12691829 від 25.05.2007 на підставі договору іпотеки внесено відповідний запис про обтяження, а також внесено реєстраційний запис до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (т. 1 а.с. 185-187).
Між публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк», як продавцем, та публічним акціонерним товариством «Дельта Банк», як покупцем, був укладений договір купівлі-продажу права вимоги за кредитами від 08.12.2011, який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко Д.Г. 
Між публічним акціонерним товариством «Дельта Банк», як продавцем, та публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк», як покупцем, був укладений договір відступлення (купівлі-продажу) права вимоги за кредитами від 09.12.2019, який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Черленюх Л.В. 
Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 березня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 03 липня 2017 року, позов ПП «Лагуна» до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Ковальчука Сергія Павловича за участю третьої особи - публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 05.04.2014 індексний номер: 12200537, 12200702 та від 07.04.2014 індексний номер: 12210564, 12210573, що прийняте державним реєстратором прав на нерухоме майно приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ковальчуком Сергієм Павловичем щодо зміни умов обтяження об`єкту із місцезнаходженням:   АДРЕСА_1 , - задоволено.
Постановою Верховного Суду від 21 лютого 2019 року касаційну скаргу ПАТ «Дельта – Банк» задоволено частково. Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 березня 2017 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 03 липня 2017 року у справі № 826/11237/16 скасовано. Провадження у справі №826/11237/16 закрито.
Рішенням Калуського міськрайонного суду від 03 червня 2021 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 про визнання права власності в порядку спадкування на частку в статутному капіталі задоволено. Визнано за ОСОБА_3 право власності в порядку спадкування за законом після смерті батька – ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , на 100 відсотків частки у статутному капіталі Приватного підприємства «Лагуна» (місцезнаходження: Івано-Франківська область, місто Калуш, вулиця Пушкіна,1 код ЄДРПОУ 25065012), яка у грошовому еквіваленті становить 1000 грн.
Положеннями ст. 175 ЦПК України (в редакції, яка діяла на час постановлення ухвали) вбачається, що мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на основі взаємних поступок і може стосуватися лише прав та обов`язків сторін та предмета позову. Якщо умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у визнанні мирової угоди і продовжує судовий розгляд.
Статтею 372 ЦПК України (в редакції, яка діяла на час виникнення спору) передбачено, що мирова угода, укладена між сторонами, або відмова стягувача від примусового виконання в процесі виконання рішення подається в письмовій формі державному виконавцеві, який не пізніше триденного строку передає її до суду за місцем виконання рішення для визнання. Суд має право перевірити і не визнати мирову угоду або не прийняти відмови стягувача від примусового виконання, якщо це суперечить закону або порушує права чи свободи інших осіб. За результатами розгляду мирової угоди або відмови від примусового виконання суд постановляє ухвалу відповідно до положень цього Кодексу.
Представник позивача в апеляційній скарзі вказував, що суд першої інстанції не з`ясував того факту, що на час виконання ухвали Калуського міськрайонного суду від 13.08.2015 про затвердження мирової угоди в Державному реєстрі обтяжень речових прав були відсутні будь-які записи про обтяження нерухомого майна, а тому за ОСОБА_1 правомірно зареєстровано право власності на спірне нерухоме майно.
Апеляційний суд з вищевказаним твердженням не погоджується, зважаючи на таке.
Частиною 1 статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав відбувається шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Обов`язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, а саме: податкова застава, предметом якої є нерухоме майно, та інші обтяження (п. 4 ч. 1 ст. 4 вищевказаного Закону ).
Відповідно до статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.
Іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. До іпотеки, яка виникає на підставі закону або рішення суду, застосовуються правила щодо іпотеки, яка виникає на підставі договору, якщо інше не встановлено законом (ч. 1 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» ).
Стаття 4 Закону передбачає, що обтяження нерухомого майна іпотекою підлягає державній реєстрації відповідно до закону. 
Іпотекодавець має право виключно на підставі згоди іпотекодержателя: зводити, знищувати або проводити капітальний ремонт будівлі (споруди), розташованої на земельній ділянці, що є предметом іпотеки, чи здійснювати істотні поліпшення цієї земельної ділянки; передавати предмет іпотеки у наступну іпотеку; відчужувати предмет іпотеки; передавати предмет іпотеки в спільну діяльність, лізинг, оренду, користування (ч. 3 ст. 9 Закону України «Про іпотеку»).
Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна нежитлової будівлі кафе з перукарнею, загальною площею 463,3 кв.м., за адресою АДРЕСА_1 номер об`єкта в РПВН 12540246 станом на дату визнання мирової угоди 13 серпня 2015 року внесено відомості про реєстрацію іпотеки на підставі договору іпотеки від 24.07.2006 року та договору іпотеки від 28.04.2007 року (т. 1 а.с. 216-226).
Апеляційний суд зауважує, що іпотека залишається чинною для нового власника навіть у разі відсутності відповідного реєстраційного запису про обтяження, який був вилучений на підставі згодом скасованого судового рішення.
Схожі висновки висловлені також в постанові Верховного Суду від 01 жовтня 2020 року у справі № 761/24810/14-ц.
З огляду на вищенаведене, беручи до уваги, що постановою Верховного Суду від 21 лютого 2019 року (справа № 826/11237/16) було скасовано рішення, на підставі якого з Державного реєстру іпотек виключено запис про обтяження, дія іпотеки підлягає відновленню з моменту вчинення первинного запису. 
Вказане узгоджується із висновками Верховного Суду викладеними, зокрема, у постановах від 07 жовтня 2020 року у справі №478/5566/18 та від 07 серпня 2019 року у справі № 640/3775/16-ц.
Таким чином, суд першої інстанції, відмовляючи в затвердженні мирової угоди дійшов обґрунтованого висновку, що її умови стосуються не тільки сторін по справі, а й інших осіб, тому в разі їх затвердження можуть бути порушення права та законні інтереси АТ «Альфа-Банк» як іптекодержателя.
Що стосується доводів апелянта про обов`язковість скасування оскаржуваної ухвали у зв`язку із розглядом справи без участі в належний спосіб повідомлених сторін, колегія суддів звертає увагу на таке.
З матеріалів справи вбачається, що правонаступником відповідача ОСОБА_7 є ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 . 
Місцевий суд вжив заходи для належного повідомлення їх про розгляд справи.
Пунктом 3 частини 3 статті 376 ЦПК України встановлено, що порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обгрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.
Обов`язок суду повідомити учасників справи про місце, дату і час судового засідання суд повідомляє є реалізацією однією із основних засад (принципів) цивільного судочинства - відкритості судового процесу. Невиконання (неналежне виконання) судом цього обов`язку призводить до порушення не лише права учасника справи бути повідомленим про місце, дату і час судового засідання, але й основних засад (принципів) цивільного судочинства.
Розгляд справи в суді першої інстанції за відсутності учасника справи, якого не було повідомлено про місце, дату і час судового засідання, є обов`язковою та безумовною підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення судом апеляційної інстанції тільки, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.
Разом з тим, відповідач ОСОБА_3 , на порушення права якої представник ОСОБА_1 звертає увагу, з відповідною апеляційною скаргою до суду не зверталася, а апелянт не уповноважений представляти інтереси відповідача та заявляти вимоги щодо неї в апеляційному провадженні, відтак вказані доводи апеляційний суд до уваги не приймає. 
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За вказаних обставин, колегія суддів приходить до висновку про залишення ухвали суду без змін, а скарги без задоволення.
Керуючись ст.ст. 268, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Калуського міськрайонного суду від 02 червня 2022 року без змін. 
Постанова набирає законної сили з дня прийняття та касаційному оскарженню не підлягає. 

Суддя-доповідач:                                                         В.А. Девляшевський 
Судді:                                                                        І.В. Бойчук
О.В. Пнівчук

Повний текст постанови складено 16 вересня 2022 року.