ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

20 жовтня 2022 року 	м. Дніпро	справа № 280/677/22	

          Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
          головуючого - судді  Лукманової О.М. (доповідач),
          суддів:  Божко Л.А., Дурасової Ю.В.,     
                    за участю секретаря судового засідання: Батіщева С.С., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 31.05.2022 року (суддя Сацький Р.В., м. Запоріжжя, повний текст рішення складено 31.05.2022 року) в справі №280/677/22 за позовом   ОСОБА_1 до Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и в:
13.01.2022 року ОСОБА_1 (далі по тексту – позивач) звернулась до суду з позовом до Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро)  (далі по тексту – відповідач), в якому просила визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у реєстрації приватної нотаріальної діяльності; зобов`язати відповідача розглянути заяву від 06.12.2021 року, з урахуванням положень законодавства, які свідчать про відсутність правових підстав для складення позивачем нового кваліфікаційного іспиту.
Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 31.05.2022 року позовні вимоги задоволено.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції Південно-Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати рішення та прийняти нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі. Свої вимоги обґрунтувало тим, що судом не надано належної оцінки нормам чинного законодавства, висновки суду не відповідають обставинам справи, що призвело до прийняття невірного рішення. Апелянт вказував, що суд першої інстанції приймаючи рішення невірно тлумачить норму частини восьмої статті 10 Закону Про нотаріат», згідно якої особа, приватна нотаріальна діяльність якої не здійснювалася протягом трьох років після отримання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю і яка не працювала нотаріусом, консультантом державної нотаріальної контори чи помічником (консультантом) приватного нотаріуса, не була посадовою особою, яка здійснює керівництво та контроль за діяльністю нотаріату, до подання заяви про реєстрацію нотаріальної діяльності повинна підтвердити свою кваліфікацію шляхом складання нового кваліфікаційного іспиту в порядку, встановленому Міністерством юстиції України. Міжрегіональним управлінням було відмовлено ОСОБА_1 у реєстрації приватної нотаріальної діяльності по Мелітопольському районному нотаріальному округу Запорізької області за вимогами частини восьмої статті 10 Закону України «Про нотаріат» в редакції Закону № 775-ІХ від 14.07.2020 року, яка діяла станом на 07.12.2021 року, тобто на час подачі ОСОБА_1 відповідної заяви про реєстрацію приватної нотаріальної діяльності. Встановлено, що ОСОБА_1 не здійснювала приватну нотаріальну діяльність протягом трьох років до подання заяви про реєстрацію нотаріальної діяльності, тому повинна підтвердити свою кваліфікацію шляхом складання нового кваліфікаційного іспиту в порядку, встановленому Міністерством юстиції України. Апелянт вказував, що особи, які не здійснювали приватну нотаріальну діяльність протягом трьох років після отримання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю, або які не працювали державним нотаріусом державної нотаріальної контори, державним нотаріусом державного нотаріального архіву, консультантом державної нотаріальної контори чи помічником приватного нотаріуса, не були посадовою особою, яка здійснює керівництво та контроль за діяльністю нотаріату, не працювали на виборній або іншій посаді в Нотаріальній палаті України протягом трьох років до подання заяви про реєстрацію нотаріальної діяльності чи призначення на посаду державного нотаріуса державної нотаріальної контори, повинні підтвердити свою кваліфікацію шляхом складання нового кваліфікаційного іспиту. Апелянт вказував, що перерва між припиненням нотаріальної діяльності до подачі заяви про реєстрацію нотаріальної діяльності в обох випадках повинна складати не більше ніж З роки. Відповідно до записів № 23 від 19.06.2017 року та № 24 від 14.03.2018 року в трудовій книжці ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 вона здійснювала приватну нотаріальну діяльність по Мелітопольському районному нотаріальному округу Запорізької області. Записом в трудовій книжці, а саме № 25 ОСОБА_1 29.09.2021 року прийнята на посаду помічника приватного нотаріуса Мелітопольського районного нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_2 за трудовим договором. Відповідно до відомостей трудової книжки перерва у нотаріальній діяльності ОСОБА_1 складає понад З роки 6 місяців, саме з цих підстав та з урахуванням вимог частини восьмої статті 10 Закону, відмовлено у реєстрації приватної нотаріальної діяльності як такій, що не підтвердила свою кваліфікацію. Апелянт вказував, що введення законодавцем нових чи додаткових кваліфікаційних вимог до особи, яка має намір здійснювати нотаріальну діяльність, не може мати наслідком анулювання свідоцтва про право на заняття нотаріальною діяльністю. Свідоцтво про право на зайняття нотаріальної діяльності видане позивачу 18.07.2001 року, нотаріальну діяльність розпочато 30.08.2001 року, яку вона здійснювала до 14.03.2018 року, тобто застосувати принцип дії закону в часі є безпідставним. Відносини з питання необхідності підтвердження ОСОБА_1 кваліфікації шляхом складання нового кваліфікаційного іспиту в порядку, встановленого Міністерством юстиції України, виникли в 2018 році, тобто з моменту припинення нею приватної нотаріальної діяльності по Мелітопольському районному нотаріальному округу Запорізької області. Апелянт вказував, що судом першої інстанції не вірно використано принцип дії закону у часі, оскільки із заявою про реєстрацію нотаріальної діяльності позивач звернулась 07.12.2021 року вже після внесення змін до закону.
Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що позивачка вперше свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю № 4032, отримала 18 липня 2001 року, яке видане Міністерством юстиції України. Не є спірним, що ОСОБА_1 з 05 грудня 2000 року по 05 червня 2001 року працювала стажистом нотаріуса, з 30 серпня 2001 року призначена на посаду завідуючої Другої Криворізької державної нотаріальної контори, з 08 вересня 2005 року призначена на посаду провідного спеціаліста відділу нотаріату Дніпропетровського обласного управління юстиції, з 25 вересня 2006 року призначена на посаду головного спеціаліста відділу нотаріату Дніпропетровського обласного управління юстиції, з 23 квітня 2007 року призначена на посаду провідного спеціаліста відділу нотаріату Головного управління юстиції у Донецькій області, 19 червня 2007 року Головним управлінням юстиції у Донецькій області зареєстровано приватну нотаріальну діяльність   ОСОБА_1 по Харцизькому міському нотаріальному округу, 26 травня 2017 року Головним територіальним управлінням юстиції  у Запорізькій області зареєстровано приватну нотаріальну діяльність   ОСОБА_1 по Мелітопольському районному нотаріальному округу Запорізької області та 14 березня 2018 року приватну нотаріальну діяльність по Мелітопольському районному нотаріальному округу припинено відповідно до наказу начальника Головного управління юстиції у Запорізькій області № 51/04 від 14.03.2018 року. 29.09.2021 року працювала помічником приватного нотаріуса Мелітопольського районного нотаріального округу. Згідно з частиною восьмою   статті 10 Закону України «Про нотаріат»   визначено, що особа, приватна нотаріальна діяльність якої не здійснювалася протягом трьох років після отримання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю і яка не працювала нотаріусом, консультантом державної нотаріальної контори чи помічником (консультантом) приватного нотаріуса, не була посадовою особою, яка здійснює керівництво та контроль за діяльністю нотаріату, до подання заяви про реєстрацію нотаріальної діяльності повинна підтвердити свою кваліфікацію шляхом складання нового кваліфікаційного іспиту в порядку, встановленому Міністерством юстиції України. Свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю видане позивачу у липні 2001 року, а вперше  нотаріальна діяльність розпочата 30 серпня 2001 року на посаді Завідуючої Другої криворізької державної нотаріальної контори, приватна нотаріальна діяльність зареєстрована 19 червня 2007 року по Харцизькому міському нотаріальному округу Донецької області, відповідно, норми частини восьмої   статті 10 Закону України «Про нотаріат»   за принципом дії закону у часі не можуть бути поширені на відносини, що виникли до її прийняття. Суд першої інстанції вказував, що посилання відповідача на ч. 8 ст. 10 Закону України «Про нотаріат» (в редакції Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про нотаріат», який набрав чинності з 01 січня 2012 року) в частині необхідності підтвердження кваліфікації позивачкою шляхом складання нового кваліфікаційного іспиту є таким, що прямо суперечить законодавству України. Належним способом захисту порушеного права слугуватиме зобов`язання відповідача - Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) розглянути заяву позивача від 06.12.2021 року, з урахуванням висновків, викладених у судовому рішенні.
Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_3 (після укладання шлюбу змінено прізвище на ОСОБА_4 ), 18 липня 2001 року отримала Свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю № 4032. 
У Свідоцтві про право на зайняття нотаріальною діяльністю № 4032 наявні відмітки про припинення приватної нотаріальної діяльності приватного нотаріуса по Харцизькому міському нотаріальному округу наказ № 239/2 від 05.07.2016 року; зареєстровано приватну нотаріальну діяльність приватного нотаріуса по Мелітопольському районному нотаріальному округу, реєстраційне посвідчення № 268 від 29.05.2017 року; припинено приватну нотаріальну діяльність по Мелітопольському районному нотаріальному округу, наказ начальника Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області № 51/04 від 14.03.2018 року.
Відповідно до записів у трудовій книжці серії НОМЕР_1 , ОСОБА_1 з 05 грудня              2000 року по 05 червня 2001 року зарахована стажистом нотаріуса; з 30 серпня 2001 року призначена на посаду завідуючої Другої Криворізької державної нотаріальної контори, з 08 вересня 2005 року призначена на посаду провідного спеціаліста відділу нотаріату Дніпропетровського обласного управління юстиції, з 25 вересня 2006 року призначена на посаду головного спеціаліста відділу нотаріату Дніпропетровського обласного управління юстиції, з 23 квітня 2007 року призначена на посаду провідного спеціаліста відділу нотаріату Головного управління юстиції у Донецькій області,  10 липня 2007 року розпочала приватну нотаріальну діяльність приватного нотаріуса по Харцизькому міському нотаріальному округу, 05 липня  2016 року припинила приватну нотаріальну діяльність приватного нотаріуса по Харцизькому міському нотаріальному округу, 19 червня 2017 року розпочала приватну нотаріальну діяльність приватного нотаріуса по Мелітопольському районному нотаріальному округу, 14 березня 2018 року приватну нотаріальну діяльність по Мелітопольському районному нотаріальному округу припинено відповідно до наказу начальника Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області № 51/04 від 14.03.2018 року, 29 вересня 2021 року прийнята помічником нотаріуса за трудовим договором з приватним нотаріусом Мелітопольського районного нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_2 та звільнена 04.11.2021 за згодою сторін. 
Тобто, відповідно до записів у трудовій книжці, ОСОБА_1 з 30 серпня 2001 року здійснює діяльність у сфері нотаріату, з  10 липня 2007 року розпочала приватну нотаріальну діяльність приватного нотаріуса по Харцизькому міському нотаріальному округу, з 19 червня 2017 року розпочала приватну нотаріальну діяльність приватного нотаріуса по Мелітопольському районному нотаріальному округу. Встановлено, що 14 березня 2018 року приватну нотаріальну діяльність по Мелітопольському районному нотаріальному округу припинила, та 29 вересня 2021 року прийнята помічником нотаріуса за трудовим договором з приватним нотаріусом Мелітопольського районного нотаріального округу Запорізької області Чупрун Т.А.
Встановлено, що 06.12.2021 року ОСОБА_1 подала заяву до Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) щодо реєстрації приватної нотаріальної діяльності по Мелітопольському районному нотаріальному округу Запорізької області. До заяви були додані відповідні документи, зокрема свідоцтво про право заняття нотаріальною діяльністю № 4032, акт про сертифікацію приміщення, договір про співпрацю, довідка про відсутність судимості, витяг з ЄДР ЮО, ФОП та ГФ, трудова книжка НОМЕР_1 , диплом спеціаліста НОМЕР_2 , додаток до диплома спеціаліста № 388, свідоцтво про одруження, державний сертифікат про рівень володіння державною мовою, довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи тощо. До заяви надала пояснення щодо підстав подання заяви та просить врахувати, що після припинення приватної нотаріальної діяльності 14.03.2018 року виїхала до свого постійного місця проживання у м. Харцизськ Донецької області, який є тимчасово окупованим,  у кінці березня 2020 року в зв`язку зі введенням карантинних обмежень через розповсюдження Ковід-19 пункти пропуску з/до так званої «днр» були зачинені і не мала можливості виїхати на підконтрольну Україні територію для реєстрації нотаріальної діяльності, пункти пропуску зі сторони так званої «днр» зачинені і до цього часу, тому довелося виїхати з так званої «днр» до росії (дозволено проїзд громадянам України транзитом приблизно з весни 2021 року) через непідконтрольний Україні пункт пропуска Успенка та в`їхати до України через росію через пункт пропуску Медове 26 серпня 2021 року, після приїзду до м. Мелітополя влаштувалась працювати помічником нотаріуса за трудовим договором.
Листом від 14.12.2021 року № 06.1-64/2533 Південно-Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) повідомило ОСОБА_1 про відмову у реєстрації приватної нотаріальної діяльності та видачі реєстраційного посвідчення на підставі ч. 8 ст. 10 Закону України «Про нотаріат», у зв`язку з тим, що вона не підтвердила свою кваліфікацію. 
Відповідно до довідки від 30.08.2021 року № 2315-5000390368 ОСОБА_1 є внутрішньо переміщеною особою. 
Відповідно до ч. 2 ст. 1, ст. 2-1 Закону України «Про нотаріат» вчинення нотаріальних дій в Україні покладається на нотаріусів, які працюють в державних нотаріальних конторах, державних нотаріальних архівах (державні нотаріуси) або займаються приватною нотаріальною діяльністю (приватні нотаріуси). Державне регулювання нотаріальної діяльності полягає у встановленні умов допуску громадян до здійснення нотаріальної діяльності, порядку зупинення і припинення приватної нотаріальної діяльності, анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю; здійсненні контролю за організацією нотаріату, проведенням перевірок організації нотаріальної діяльності нотаріусів, дотримання ними порядку вчинення нотаріальних дій та виконання  правил нотаріального діловодства; визначенні органів та осіб, які вчиняють нотаріальні дії, здійснюють контроль за організацією нотаріату, проводять перевірки організації нотаріальної діяльності нотаріусів, дотримання ними порядку вчинення нотаріальних дій та виконання правил нотаріального діловодства; визначенні ставок державного мита, яке справляється державними нотаріусами; встановленні переліку додаткових послуг правового і технічного характеру, які не пов`язані із вчинюваними нотаріальними діями, та встановленні розмірів плати за їх надання державними нотаріусами; встановленні  правил професійної етики нотаріусів. Контроль за організацією нотаріату, перевірка організації нотаріальної діяльності нотаріусів, дотримання ними  порядку вчинення нотаріальних дій та виконання правил нотаріального діловодства  здійснюються Міністерством юстиції України та його територіальними органами.
Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 3 Закону України «Про нотаріат» нотаріус - це уповноважена державою фізична особа, яка здійснює нотаріальну діяльність у державній нотаріальній конторі, державному нотаріальному архіві або незалежну професійну нотаріальну діяльність, зокрема посвідчує права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняє інші нотаріальні дії, передбачені законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Нотаріусом може бути громадянин України, якому присуджено ступінь вищої юридичної освіти не нижче магістра, який володіє державною мовою відповідно до рівня, визначеного  Законом України  «Про забезпечення функціонування української мови як державної», має стаж роботи у сфері права не менш як шість років, з них помічником нотаріуса або консультантом державної нотаріальної контори - не менш як три роки, склав кваліфікаційний іспит і отримав свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю. Не може бути нотаріусом особа, яка має судимість за вчинення злочину, якщо така судимість не погашена або не знята у встановленому законом порядку (крім реабілітованої особи), особа, дієздатність якої обмежена, або особа, визнана недієздатною.
Згідно ст. 24 Закону України «Про нотаріат» реєстрація приватної нотаріальної діяльності  провадиться відповідними територіальними органами Міністерства юстиції України на підставі заяви особи, яка має свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю, та акта про сертифікацію відповідності робочого місця (контори) приватного нотаріуса встановленим цим Законом умовам. У заяві зазначається назва нотаріального округу, в якому особа буде займатися нотаріальною діяльністю. До заяви про реєстрацію приватної нотаріальної діяльності додаються: свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю та його засвідчена копія; документ, що підтверджує право власності або право оренди на приміщення для розташування робочого місця (контори) приватного нотаріуса, чи договір про співпрацю з іншим приватним нотаріусом, який надає заявнику відповідне приміщення, та його засвідчена копія; дві фотокартки розміром 3х4 см; паспорт громадянина України, який подається особисто. Реєстраційне посвідчення видається відповідним територіальним органом Міністерства юстиції України у семиденний строк після подання заяви. Відмова у реєстрації приватної нотаріальної діяльності допускається у разі, якщо подані документи не відповідають встановленим вимогам, а також з підстави, передбаченої пунктом 8-1 частини першої статті 30 цього Закону. Про видачу реєстраційного посвідчення територіальний орган Міністерства юстиції України повідомляє податковий орган за місцем постійного проживання приватного нотаріуса.
Суд звертає увагу, що нормою ст. 24 Закону України «Про нотаріат» визначена єдина підстава для відмови у реєстрації приватної нотаріальної діяльності - з підстави, передбаченої пунктом 8-1 частини першої статті 30 Закону.
У відповідно до п. 8-1 ч. 1 ст. 30 вищевказаного Закону, підставами припинення нотаріальної діяльності приватного нотаріуса є: набрання законної сили судовим рішенням, відповідно до якого нотаріуса притягнуто до відповідальності за адміністративне корупційне правопорушення, пов`язане з порушенням обмежень, передбачених Законом України «Про запобігання корупції».
Відповідно п. 1.3 Положення про порядок реєстрації приватної нотаріальної діяльності та заміщення  приватного нотаріуса, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.03.2011 року № 871/5, відмова в реєстрації приватної нотаріальної діяльності допускається лише в разі,  коли подані документи не відповідають установленим вимогам та у випадках припинення нотаріальної діяльності з підстав, передбачених пунктом 8-1 частини першої статті 30 Закону України «Про нотаріат».
Суд звертає увагу, що лист відповідь Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) є лише повідомленням про відмову у реєстрації приватної нотаріальної діяльності, хоча не відомо про саме рішення про відмову.
Встановлено, що з 19.06.2017 року ОСОБА_1 здійснювала приватну нотаріальну діяльність приватного нотаріуса по Мелітопольському районному нотаріальному округу, та 14.03.2018 року приватну нотаріальну діяльність по Мелітопольському районному нотаріальному округу припинила. 29.09.2021 року прийнята помічником нотаріуса за трудовим договором з приватним нотаріусом Мелітопольського районного нотаріального округу Запорізької області Чупрун Т.А. 06.12.2021 року подала заяву про реєстрацію приватної нотаріальної діяльності по Мелітопольському районному нотаріальному округу Запорізької області. Фактично, ОСОБА_1 бажає відновити свою діяльність приватного нотаріуса та просить видати відповідне реєстраційне посвідчення на право здійснювати приватну нотаріальну діяльність. 
Відповідно ч. 8 ст. 10 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що особа, яка не здійснювала приватну нотаріальну діяльність протягом трьох років після отримання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю, яка не працювала державним нотаріусом державної нотаріальної контори, державним нотаріусом державного нотаріального архіву, консультантом державної нотаріальної контори чи помічником приватного нотаріуса, не була посадовою особою, яка здійснює керівництво та контроль за діяльністю нотаріату, не працювала на виборній або іншій посаді в Нотаріальній палаті України протягом трьох років до подання заяви про реєстрацію нотаріальної діяльності чи призначення на посаду державного нотаріуса державної нотаріальної контори, повинна підтвердити свою кваліфікацію шляхом складання нового кваліфікаційного іспиту в порядку, встановленому Міністерством юстиції України.
Отже, передбачено, що особа повинна підтвердити свою кваліфікацію шляхом складання кваліфікаційного іспиту у разі, якщо протягом трьох років після отримання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю не працювала державним нотаріусом державної нотаріальної контори, державним нотаріусом державного нотаріального архіву, консультантом державної нотаріальної контори чи помічником приватного нотаріуса, не була посадовою особою, яка здійснює керівництво та контроль за діяльністю нотаріату, не працювала на виборній або іншій посаді в Нотаріальній палаті України протягом трьох років до подання заяви про реєстрацію нотаріальної діяльності чи призначення на посаду державного нотаріуса державної нотаріальної контори. 
ОСОБА_1 після отримання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю працювала приватним нотаріусом, вже здійснювала діяльність приватного нотаріуса. ОСОБА_1 протягом трьох років до подання заяви про реєстрацію нотаріальної діяльності працювала помічником приватного нотаріуса. Тобто у межах викладених вимог щодо складання нового кваліфікаційного іспиту, дотрималась правил визначених частиною 8 ст. 10 Закону України «Про нотаріат».
Норма частини 8 ст. 10 Закону України «Про нотаріат» на яку у своїй відмові посилається відповідач не містить обов`язкової вказівки, що особа, яка бажає отримати реєстраційне посвідчення повинна була працювати державним нотаріусом державної нотаріальної контори, державним нотаріусом державного нотаріального архіву, консультантом державної нотаріальної контори чи помічником приватного нотаріуса протягом трьох років після припинення нотаріальної діяльності. Південно-Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) у межах не наданих повноважень трактує законодавчу норму на власний розсуд. 
Частина 8 ст. 10 Закону України «Про нотаріат» встановлено одну із умов відсутності обов`язку підтверджувати кваліфікацію шляхом нового кваліфікаційного іспиту у разі якщо особа працює помічником приватного нотаріуса і строк перерви до подання заяви про реєстрацію нотаріальної діяльності перевищує три роки.
Відмова в реєстрації приватної нотаріальної діяльності передбачена лише у випадку притягнення нотаріуса до відповідальності за адміністративне корупційне  правопорушення пов`язане з порушенням обмежень, передбачених Законом України «Про запобігання корупції».
Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що відповідач є державним органом та відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України зобов`язується діяти лише на підставі та в межах повноважень, у спосіб, що передбачений Конституцією та Законами України.
Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими. 
Суд апеляційної інстанції враховує правові позиції Верховного Суду, зокрема викладені у постанові від 06.05.2020 року у справі №826/18377/16. Верховний Суд прийшов до висновку, що приписи частини восьмої  статті 10 Закону України «Про нотаріат»  у частині «особа, приватна нотаріальна діяльність якої не здійснювалася протягом трьох років після отримання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю <…>» слід тлумачити саме в тому сенсі, що особа взагалі не здійснювала такої діяльності протягом трьох років від моменту отримання відповідного свідоцтва.
Згідно ч. 1, ч. 6 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.
Не передбачено повернення судового збору суб`єкту владних повноважень у тому числі й при відмові у задоволенні апеляційної скарги. 
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції слід залишити без змін, як таке, що прийняте з додержанням вимог матеріального та процесуального права.
Керуючись статтями 242, 314, 315, 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
п о с т а н о в и в:
                              Апеляційну скаргу Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) - залишити без задоволення.
                              Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 31.05.2022 року в справі №280/677/22 – залишити без змін.
                              Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення у порядку ст.ст. 328 – 329 КАС України.
   
Головуючий - суддя                                                                      О.М. Лукманова 

                               суддя                                                                      Л.А. Божко 

                               суддя                                                                      Ю. В. Дурасова