запорізький апеляційний суд

 
Провадження №33/807/485/22	Головуючий у 1-й інстанції Дмитрієва М.М.	
Єдиний унікальний №333/2601/22	Доповідач в 2-й інстанції Гончар О.С.	
Категорія – ст.ст. 124, 130 ч.1 КУпАП	  	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

       07 жовтня 2022 року                                         м.Запоріжжя
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Гончар О.С., за участі захисника – адвоката Вертелецької Т.В., діючої в інтересах ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Вертелецької Тетяни Вячеславівни на постанову судді Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 11 серпня 2022 року, якою
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.ст.124, 130 ч.1 КУпАП,
ВСТАНОВИВ:
Згідно з постановою суду, 19.06.2022 року о 13 год. 15 хв. у м.Запоріжжі по пр.Соборний, 6г, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Ford focus», д.н.з. НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати рух та безпечно керувати транспортним засобом, не дотримався безпечного бокового інтервалу, у результаті чого здійснив наїзд на перешкоду у виді залізного відбійника, унаслідок чого автомобіль отримав механічні пошкодження, травмованих немає. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.п. 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України. 
Крім того, 19.06.2022 року о 13 годині 15 хвилин у м.Запоріжжі по пр.Соборний, 6г, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом «Ford focus», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився. 
ОСОБА_1 визнано винним за ст.ст.124, 130 ч.1 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 496,20 грн.
В апеляційній скарзі захисник Вертелецька Т.В. просила скасувати постанову суду та закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.124, 130 ч.1 КУпАП посилаючись на те, що факт керування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння не доведено, останній не керував автомобілем у стані алкогольного сп`яніння.
Крім того, на відеозаписах вбачається, що немає зупинки автомобіля, транспортний засіб стоїть, відеозапис подій взагалі не фіксує рух вказаного транспортного засобу.
Факт вживання повнолітньою особою, у власності якої є рухоме майно алкоголю не є протизаконним. Після зупинки транспортного засобу, особа втрачає статус водія і на неї не поширюються вимоги Розділу 2 «Обов`язки і права водіїв механічних транспортних засобів» ПДР України.
ОСОБА_1 , завершивши рух за кермом автомобіля, викликавши евакуатор, користуючись своїми правами необмеженої у дієздатності особи мав право на власний розсуд вживати чи не вживати алкоголь, однак не був зобов`язаний виконувати вимоги п.2.5 ПДР України щодо медичного огляду, оскільки не був водієм в розумінні ПДР України, т.я. вчиняв такі дії після паркування транспортного засобу. 
Заслухавши захисника Вертелецьку Т.В., яка підтримала апеляційну скаргу та наполягала на її задоволенні; перевіривши матеріали справи, наведені у скарзі доводи, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.
З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що висновки суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення засновано на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.
Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 судом виконані вимоги ст.ст.280, 283 КУпАП та повно, всебічно розглянуті обставини справи, дотримано вимоги щодо змісту постанови про адміністративне правопорушення.
Так, рішення суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується наявними у справі доказами:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №067211 від 18.06.2022 року, відповідно до якого ОСОБА_1  керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, млява мова), від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки та у закладі охорони здоров`я відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України;  
- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого, у водія виявлено ознаки сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, млява мова та зазначено, що огляд за допомогою Alcotest Drager 6820 не проведений у зв`язку із відмовою ОСОБА_1 від такого проходження; 
- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 18.06.2022 року, відповідно до якого ОСОБА_1 18.06.2022 року о 14.00 год. направлявся на огляд в КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР, проте огляд у закладі охорони здоров`я не проведений у зв`язку із відмовою останнього від проходження такого огляду за допомогою Alcotest Drager 6820 на місці зупинки та в медичному закладі.
Зі змісту відеозапису, долученого до матеріалів справи, об`єктивно вбачається, що у ОСОБА_1 вбачаються ознаки алкогольного сп`яніння (порушення мови, порушення координації рухів). Факт перебування у стані алкогольного сп`яніння та керування транспортним засобом ОСОБА_1 не заперечував, заявивши, що він дійсно вживав алкогольні напої. На вимогу поліцейського пройти в установленому законом порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки, так і в медичній установі ОСОБА_1 відмовився. Наслідки такої відмови йому роз`яснені. 
Долученим до матеріалів провадження відеозаписом в достатній мірі об`єктивно зафіксовано факт відмови ОСОБА_1 від проходження ним медичного огляду на стан сп`яніння. 
Тобто, наявний в матеріалах справи відеозапис та інші матеріалі справи, які узгоджується між собою, є достатньою доказовою базою для належної фіксації скоєння порушення п.2.5 ПДР України, а тому є допустимими і належними доказами.
Під час перевірки апеляційним судом матеріалів справи будь-яких істотних порушень допущених при їх складанні не встановлено. Протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №067211 від 18.06.2022 року щодо ОСОБА_1 містить всі необхідні відомості, передбачені ст.256 КУпАП, та Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом МВС №1395 від 07 листопада 2015 року. 
Заперечення про те, що протокол про адміністративне правопорушення є неналежним доказом є непереконливими. В наявному в матеріалах справи протоколі докладно викладена суть адміністративного правопорушення, також нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, та інші необхідні відомості. Будь-які виправлення в протоколі відсутні. 
Достовірність відомостей, зазначених у протоколі, сумнівів не викликає, оскільки ці відомості узгоджуються з іншими доказами, доданими до протоколу.
Диспозицією ст.130 КУпАП, окрім іншого, передбачена відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного сп`яніння. Факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом і факт його відмови від проходження огляду на стан сп`яніння підтверджений наявними і дослідженими в судовому засіданні доказами.
Суд критично ставиться до доводів апеляційної скарги про те, що після вчинення ДТП і зупинки автомобіля ОСОБА_1 втрачав статус водія транспортного засобу, що давало йому право вживати алкогольні напої після ДТП. При цьому апеляційний суд виходить з того, що ст. 130 КУпАП не передбачає відповідальність лише «водія» транспортного засобу в розумінні п.1.10 ПДР, яким визначено, що водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія. З огляду на зміст ч.4 ст.130 КУпАП суб`єктом даного адміністративного правопорушення може бути й особа, яка керувала транспортним засобом. У такої особи є певні обов`язки, невиконання яких, зокрема невиконання вимоги поліцейського пройти огляд на стан сп`яніння, тягне за собою адміністративну відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП. Наведена ч.4 ст.130 КУпАП прямо містить заборону особі, яка керувала транспортним засобом, після потрапляння в ДТП вживати алкогольні напої до проведення уповноваженою особою медичного огляду. Відтак доводи апеляційної скарги про правомірність відмови ОСОБА_1 від проходження ним медичного огляду на стан сп`яніння, оскільки він вживав алкоголь після настання ДТП до прибуття співробітників поліції є хибними і не спростовують висновків суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП. 
Визнаючи винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, суд зазначив, що останній, керуючи автомобілем, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечного бокового інтервалу, у результаті чого здійснив наїзд на перешкоду у виді залізного відбійника, унаслідок чого автомобіль отримав механічні пошкодження, травмованих немає. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.п.12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України. 
Разом з тим, на переконання суду апеляційної інстанції, вказані висновки суперечать точному змісту вимог ст.124 КУпАП та наявним в матеріалах справи доказам. 
Об`єктом правопорушення за ст.124 КУпАП є суспільні відносини в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. Проте, оскільки об`єктивна сторона даного правопорушення передбачає обов`язкове спричинення пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, то додатковим обов`язковим об`єктом даного виду правопорушення є також суспільні відносини у сфері власності.
Таким чином, особа несе відповідальність за ст.124 КУпАП не просто за будь-яке порушення правил дорожнього руху, а лише коли таке порушення посягнуло на суспільні відносини у сфері власності. 
ОСОБА_1 , внаслідок порушення п.п.12.1, 13.1 ПДР України, пошкодив автомобіль, яким він керував на належних правових підставах. Інших передбачених статтею 124 КУпАП пошкоджених транспортних засобів, вантажів, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна за матеріалами провадження нема.
Таким чином, оскільки допущене ОСОБА_1 порушення не посягнуло на суспільні відносини у сфері власності, які є обов`язковим об`єктом адміністративного правопорушення за ст.124 КУпАП, то й відсутній і сам об`єкт складу адміністративного правопорушення. 
У зв`язку з викладеним, висновок суду про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, є неправильним.
За таких обставин, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП, а провадження у справі в цій частині закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.
Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу захисника Вертелецької Тетяни Вячеславівни задовольнити частково. 
Постанову судді Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 11 серпня 2022 року в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП скасувати, та провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.
Вважати ОСОБА_1 притягнутим до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

       Суддя                                                                 О.С. Гончар
Дата документу  Справа № 333/2601/22