ОКРЕМА ДУМКА

06 жовтня 2022 року

м. Київ

справа № 9901/363/19
провадження № П/9901/363/19

судді Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду Коваленко Н.В. у справі № 9901/363/19

Рішенням Верховного Суду, ухваленим у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, від 06.10.2022 у справі № 9901/363/19 задоволено частково позов ОСОБА_1 до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України (далі також ВККС, Комісія, відповідач) про визнання протиправним та скасування рішення № 383/ко-19 від 05.06.2019, визнання протиправними дій в частині зміни рішення Вищої кваліфікаційної комісії суддів України № 383/ко-19 від 05.06.2019 (далі також оскаржуване, спірне рішення) та зобов`язання вчинити дії.
Рішенням Верховного Суду визнано протиправним та скасовано оскаржуване рішення ВККС, яким суддю Київського апеляційного господарського суду ОСОБА_1 визнано таким, що не підтвердив можливість здійснювати правосуддя у відповідному суді.
Висновок про наявність підстав для часткового задоволення позову обґрунтовано, зокрема, тим, що методом визначення показника «Здатність здійснювати правосуддя у суді відповідної інстанції та спеціалізації» є виконання практичного завдання, яке виконується і оцінюється в межах такого етапу кваліфікаційного оцінювання судді як іспит.
Колегія суддів, підкреслювала, що за наслідками оцінювання вирішення суддею практичного завдання, Колегія або Кваліфікаційна палата ВККС визначає рівень якості виконання суддею практичного завдання, у межах якого в екзаменаційній відомості навпроти кожного з показників проставляються відповідні відмітки. Зокрема за показником «здатність здійснювати правосуддя у суді відповідної інстанції та спеціалізації»  - «здатний», «загалом здатний», «не здатний».
На переконання колегії суддів саме екзаменаційна відомість є належним та допустимим доказом, який підтверджує результат оцінювання вирішення суддею практичного завдання, а Положення про іспит не передбачає перегляд, уточнення чи будь-яке коригування зазначених у екзаменаційній відомості відміток.
Колегія суддів також наголошувала, що показник «здатність здійснювати правосуддя у суді відповідного рівня та спеціалізації» оцінюється методом «іспит» (виконання практичного завдання), тоді як застосування методу «співбесіда», при визначенні відповідності судді критерію «здатність здійснювати правосуддя у суді відповідного рівня та спеціалізації» Порядком та методологією кваліфікаційного оцінювання судді, затвердженого рішенням ВККС від 21.10.2015 №67/зп-15 і погодженим з Радою суддів України, не передбачено.
За висновком, викладеним у рішенні Верховного Суду від 06.10.2022 у справі №9901/363/19, під час співбесіди обговорюється інформація, яка міститься саме у доповіді, зокрема, щодо попередніх показників критеріїв кваліфікаційного оцінювання. Під час співбесіди саме ці попередні показники послідовно обговорюються з суддею для остаточного визначення його професійного рівня з одночасним наданням судді можливості надати пояснення чи обґрунтувати їх.
У зв`язку з цим у вищевказаному рішенні Суду констатовано, що саме ці показники є кількісними показниками, остаточна оцінка яких з урахуванням пояснень судді, згадується у пункті 2.6.2 Порядку та методології кваліфікаційного оцінювання судді.
Під час розгляду цієї справи Верховний Суд установив, що зміст висновку та співбесіди не містять об`єктивної інформації щодо обговорення практичного завдання, у зв`язку з чим Судом викладено висновок про те, що етап співбесіди не містив обговорення практичного завдання, а також відсутні належні та допустимі докази які спростовують раніше визначену за нього оцінку. 
Беручи до уваги викладене вище у рішенні Верховного Суду, ухваленому по суті цього спору, вказано, що відповідачем під час співбесіди у спосіб, не передбачений Порядком та методологією кваліфікаційного оцінювання судді чи Положенням про іспит, змінена оцінка показника «здатність здійснювати правосуддя у суді відповідного рівня та спеціалізації», однак можливість оцінки цього показника поза межами іспиту законодавством не передбачена.
З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що зміна показника «здатність здійснювати правосуддя у суді відповідного рівня та спеціалізації» відбулась із порушенням способу визначеного законом і необґрунтовано.
На моє переконання, вищенаведені висновки суду є помилковими, а тому вважаю за необхідне викласти окрему думку й навести на її обґрунтування такі мотиви.
Зміст положень пунктів 2.1, 2.1.5 Порядку та методології кваліфікаційного оцінювання судді засвідчує, що здатність здійснювати правосуддя у суді відповідного рівня є одним з критеріїв кваліфікаційного оцінювання судді.
Показником відповідності судді цьому критерію відповідно до пункту 2.2.5.1 вищезазначеного Порядку є. зокрема, здатність здійснювати правосуддя у суді відповідного рівня та спеціалізації.
Первинним методом визначення цього показника є іспит (пункт 2.4.1 Порядку та методології кваліфікаційного оцінювання судді), який проводиться згідно з Положенням про порядок складення іспиту та методику його оцінювання під час кваліфікаційного оцінювання судді, затверджене рішенням ВККС від 26.10.2015 №70/зп-15 та погоджене рішенням Ради суддів України від 11.12.2015 № 15.
На етапі кваліфікаційного оцінювання судді «Іспит» показник «здатність здійснювати правосуддя у суді відповідного рівня та спеціалізації» визначається виконанням практичного завдання (пункти 2.4.1.4, 3.15.1 Порядку та методології кваліфікаційного оцінювання судді), яке здійснюється суддями шляхом обговорення на засіданні змодельованої членами Колегії чи Кваліфікаційної палати практичної ситуації, у тому числі з процесуальних питань, з урахуванням інстанції та спеціалізації суддів і суду, у якому працює суддя (пункт 8.8 Положення про порядок складення іспиту та методику його оцінювання під час кваліфікаційного оцінювання судді).
За наслідками оцінювання вирішення суддею практичного завдання Колегія або Кваліфікаційна палата визначає рівень якості виконання суддею практичного завдання, у межах якого в екзаменаційній відомості навпроти кожного з показників проставляються відповідні відмітки, зокрема здатність здійснювати правосуддя у суді відповідної інстанції та спеціалізації: «здатний», «загалом здатний», «не здатний» (пункти 8.42 та 8.42.3 Положення про порядок складення іспиту та методику його оцінювання під час кваліфікаційного оцінювання судді).
Таким чином, ці показники є кількісними, а їх остаточна оцінка, як це передбачено приписами пункту 2.6.2. Порядку та методології кваліфікаційного оцінювання судді, відбувається з урахуванням пояснень судді та доданих документів, що підтверджують відповідну інформацію.
При цьому, остаточна оцінка показників критеріїв кваліфікаційного оцінювання формується на наступних його етапах, якими є дослідження суддівського досьє та співбесіда.
Згідно з пунктом 3.16.1. Порядку та методології кваліфікаційного оцінювання судді дослідження суддівського досьє полягає у систематизації, аналізі, зборі, уточненні, доповненні членом Кваліфікаційної палати його даних з метою визначення попередніх показників критеріїв кваліфікаційного оцінювання.
Аналізуючи вказану вище норму, можна стверджувати, що на етапі дослідження суддівського досьє визначаються усі попередні показники критеріїв кваліфікаційного оцінювання, у тому числі такий показник як здатність здійснювати правосуддя у суді відповідного рівня та спеціалізації.
Результат дослідження суддівського досьє оформлюється шляхом складання членом Кваліфікаційної палати доповіді, яка підлягає оголошенню під час співбесіди, що вбачається з приписів норм пункту 3.16.6 Порядку та методології кваліфікаційного оцінювання судді.
Водночас, як вбачається з аналізу пунктів 3.17.1 - 3.17.1.2 цього ж Порядку, стадія оголошення вищевказаної доповіді з наданням судді можливості доповнити, уточнити чи спростувати оголошену в ній інформацію є окремою і самостійною стадією співбесіди. Дійсно, на цій стадії співбесіди обговоренню підлягає лише інформація, відображена у довідці.
Разом з тим, наступним самостійним і окремим етапом співбесіди відповідно до пункту 3.17.1.3 Порядку та методології кваліфікаційного оцінювання судді є послідовне обговорення з суддею показників (без уточнення їх переліку але відповідно до критеріїв) для остаточного визначення професійного рівня судді. 
Таке обговорення відбувається шляхом доповіді члена Кваліфікаційної палати щодо кожного окремого показника, яка не є тотожною доповіді, складеною за результатом дослідження суддівського досьє, і не пов`язана з нею.
Це дає підстави стверджувати про наявність у ВККС повноважень обговорювати у межах цього етапу співбесіди усі без винятку показники критеріїв кваліфікаційного оцінювання судді, навіть якщо інформація щодо них або окремого показника не була відображена у доповіді, складеною за результатом дослідження суддівського досьє.
Необхідно відзначити й те, що послідовне обговорення з суддею показників (відповідно до критеріїв) здійснюється саме для остаточного визначення професійного рівня судді.
Як один з показників професійного рівня судді пунктом 2.5.5 Порядку та методології кваліфікаційного оцінювання судді визначено «здатність здійснювати правосуддя у суді відповідного рівня та спеціалізації». 
Цей же показник одночасно є й показником відповідності критерію кваліфікаційного оцінювання судді «Здатність здійснювати правосуддя у суді відповідного рівня» й первісно оцінюється за шкалою здатен, загалом здатен, не здатен у межах такого етапу кваліфікаційного оцінювання судді як «Іспит» шляхом виконання суддею практичного завдання.
Проте, в силу вимог пункту 2.6.2 Порядку та методології кваліфікаційного оцінювання судді остаточна оцінка вищевказаних кількісних показників відбувається з урахуванням пояснень судді та доданих документів, що підтверджують відповідну інформацію, тобто під час проведення наступних етапів оцінювання й за їх результатами може бути змінена.
Звертаю увагу, що Верховний Суд у постанові від 18.10.2018 у справі №800/307/16, при розгляді подібних правовідносин, погодився із позицією ВККС щодо наявності у останньої права змінювати попередньо визначені оцінки, оскільки правові засади кваліфікаційного оцінювання судді чітко і послідовно встановлюють оцінку критеріїв, за якою остаточна оцінка кількісних показників відбувається з урахуванням пояснень судді та доданих документів, що підтверджують відповідну інформацію (пункт 2.6.2 Порядку).
Ураховуючи вищенаведене, викладений у рішенні Верховного Суду від 06.10.2022 у справі № 9901/363/19 висновок про те, що зміна показника «здатність здійснювати правосуддя у суді відповідного рівня та спеціалізації» відбулась із порушенням способу визначеного законом і необґрунтовано - є помилковим та не ґрунтується на правильному застосуванні норм матеріального права.
Помилковим, на мою думку, є й висновок суду про те, що зміна вищевказаного показника одного з критеріїв кваліфікаційного оцінювання судді могла бути здійснена лише за наслідком обговорення з суддею на співбесіді практичного завдання, оскільки метою проведення стадії співбесіди, у межах якої було змінено попередньо визначену оцінку показника «здатність здійснювати правосуддя у суді відповідного рівня та спеціалізації», є остаточне визначення професійного рівня судді, а не перевірка якості виконання ним практичного завдання.
На цій стадії співбесіди з метою остаточного визначення професійного рівня судді відбувається послідовне обговорення з суддею саме показників (відповідно до критеріїв), а не виконаного ним практичного завдання.
Отже, остаточне визначення і, за необхідності та наявності для цього відповідних підстав, зміна оцінки кожного окремого показника може бути здійснене Комісією за результатом дослідження суддівського досьє і з урахуванням усних пояснень судді, наданих під час співбесіди.
Як засвідчують наявні у справі докази, висновок Комісії про зміну оцінки показника «здатність здійснювати правосуддя у суді відповідного рівня та спеціалізації» з «загалом здатний» на «нездатний» ґрунтується на результатах дослідження суддівського досьє та враховує пояснення судді, надані під час співбесіди, відповідно до яких встановлено низький рівень здатності позивача аргументувати позицію з правової точки зору, 
Такий спосіб реалізації відповідачем наявних у нього повноважень відповідає приписам пункту 2.6.2 Порядку та методології кваліфікаційного оцінювання судді, згідно з яким остаточна оцінка кількісних показників відбувається з урахуванням пояснень судді та доданих документів, що підтверджують відповідну інформацію.
За наведеного, вважаю помилковими й викладені у рішенні суду твердження про відсутність, з огляду на не обговорення на співбесіді практичного завдання, належних та допустимих доказів, які спростовують раніше визначену оцінку за виконання такого завдання.
Підкреслюю, що показником відповідності критерію «здатність здійснювати правосуддя у суді відповідного рівня» є:
-          здатність здійснювати правосуддя у суді відповідного рівня та спеціалізації;
-          інформація про результати попередніх кваліфікаційних оцінювань судді, відображена у суддівському досьє.
Оскільки як встановив Верховний Суд, розглядаючи цю справу, спірне кваліфікаційне оцінювання було первинним, то зміна попередньої оцінки показника «здатність здійснювати правосуддя у суді відповідного рівня та спеціалізації» з «загалом здатен» на «не здатен» за результатами співбесіди зумовила негативну оцінку критерію «здатність здійснювати правосуддя у суді відповідного рівня» загалом, що відповідає приписам пункту 2.6.1 Порядку та методології кваліфікаційного оцінювання (негативна оцінка критерію визначається негативним оцінюванням більшості його показників).
Беручи до уваги усе вищевикладене, вважаю, що вказаний у оскаржуваному рішенні Комісії висновок про те, що професійний рівень судді ОСОБА_1 не підтверджує можливості здійснювати правосуддя у відповідному суді, відповідає фактичним обставинам цієї справи і ґрунтується на нормах закону.
Переконана, що за вказаних вище обставин і правового регулювання спірних правовідносин, оспорюване позивачем рішення комісії, яким його визнано таким, що не підтвердив можливість здійснювати правосуддя у відповідному суді, слід були визнати правомірним та відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України й в частині вимог про визнання протиправним та скасування цього рішення.

Суддя                                                                                                     Н.В. Коваленко