КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
 
ПОСТАНОВА
І М Е Н Е М      У К Р А Ї Н И
 
05 жовтня 2022 року
 
м. Київ
 
справа №372/2240/21
провадження №22-ц/824/9742/2022
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
 
головуючого судді - Кравець В.А. (суддя-доповідач)
суддів - Желепи О.В., Мазурик О.Ф. 
 
учасники справи:
 
позивач - приватне підприємство «Обухівміськвторресурси»
відповідачі  -  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 
 
розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу приватного підприємства «Обухівміськвторресурси» в особі генерального директора ОСОБА_5
 
на рішення Обухівського районного суду Київської області від 07 липня 2022 року у складі судді Зінченко О.М. 
 
у цивільній справі за позовом приватного підприємства «Обухівміськвторресурси» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за надані послуги із вивезення побутових відходів,-
 
В С Т А Н О В И В:
 
У червні 2021 року приватне підприємство «Обухівміськвторресурси» звернулось до суду з позовною заявою до відповідачів про стягнення заборгованості за надані послуги з вивезення побутових відходів, посилаючись на неналежне виконання відповідачами зобов`язань за користування послугами позивача та наявність заборгованості у розмірі 2 486,64 грн, яку позивач просив стягнути з відповідачів солідарно, а також просив стягнути з відповідачів солідарно на свою користь понесені судові витрати.
Позовні вимоги були обґрунтовані тим, що 30 вересня 2016 року, відповідно до положень пункту 31 постанови КМУ № 1173 від 16 листопада 2011 року «питання про надання послуг із вивезення побутових відходів», між ПП «Обухівміськвторресурси» та виконавчим комітетом Обухівської міської ради був укладений договір б/н «про надання послуг із вивезення побутових відходів на території Обухівської міської ради: приватної садиби забудови міста Обухова, сіл Теценки та Ленди», відповідно до якого позивач зобов`язався, згідно затвердженого графіку, надавати послуги із вивезення побутових відходів на території Обухівської міської ради: приватної садиби забудови міста Обухова, сіл Теценки та Ленди. Відповідно до розділу 8 договору, фінансове забезпечення господарської діяльності позивача забезпечувалось за рахунок грошових коштів, які надходили від споживачів. Вказаний договір набрав чинності 01 жовтня 2016 року. З дати набрання чинності договору позивач відповідно до погодженого графіку, фактично розпочав та надавав послуги із вивезення твердих побутових відходів мешканцям приватної садиби забудови міста Обухова, сіл Теценки та Ленди.
Впродовж одного місяця з моменту публікування позивачем договору в газеті «Обухівські вісті» та на власному веб-сайті ніхто з відповідачів не заявив своєї незгоди із умовами публічної оферти договору, а отже, вважав такий публічний договір прийнятим (акцентованим) відповідачами шляхом мовчання. Позивач уважав відповідачів обізнаними з особою - виконавцем послуг, оскільки останні систематично отримували квитанції на оплату послуг та періодично попередження про сплату заборгованості.
Посилалося на те, що згідно довідок №2109 від 13 травня 2020 року та №1621 від                    02 березня 2021 року про склад сім'ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровані 3 (три) особи, які у контексті положень ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» є споживачами послуг.
Зазначало, що відповідачі сплачували вартість послуг лише частково, у зв'язку з чим утворилась заборгованість з 01 листопада 2016 року по 30 квітня 2021 року у розмірі 2 486,64 грн.
На підставі викладеного позовні вимоги просив задовольнити у повному обсязі.
Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 07 липня 2022 року у задоволенні позову відмовлено.
Не погоджуючись з указаним рішенням 01 серпня 2022 року позивач в особі генерального директора ОСОБА_5 надіслав на адресу Київського апеляційного суду апеляційну скаргу, в якій просив оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги повністю, зокрема стягнути солідарно із відповідачів заборгованість в розмірі 2 486,64 грн, а також просив стягнути понесені судові витрати.
Оскаржуване рішення вважає таким, що ухвалене з порушенням норм процесуального права та з неправильним застосуванням норм матеріального права, з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, без врахування висновків щодо застосування відповідних норм права, викладених у постановах Верховного Суду.
Апелянт не погоджується з рішенням суду першої інстанції, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на рахунок підтвердження існування договірних відносин з відповідачами та надання останнім послуг з вивезення відходів. Зазначає, що у даному випадку прийняття оферти виконавця послуг відбулось у вигляді мовчання відповідачів.
Зазначає, що місцевий суд не взяв до уваги той факт, у період з 01 травня 2017 року по 30 квітня 2021 року відповідачі не висували скаржнику жодної претензії з приводу недотримання графіку та/або ненадання ним послуг.
Обґрунтовуючи апеляційну скаргу зазначає, що судом першої інстанції не було враховано факт відсутності належних та допустимих доказів на підтвердження того, що відповідачі не користувались послугами скаржника, не утворювали або мали змогу самостійно зберігати всі утворювані у їхньому домогосподарстві відходи і видаляли їх у санкціоновані місця чи об`єкти і при цьому не забруднювали навколишнє середовище. 
22 серпня 2022 року на адресу Київського апеляційного суду представником відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 - ОСОБА_4 надіслано відзив на апеляційну скаргу, в якій останній просить залишити без змін рішення Обухівськогорайонного суду Київської області від 07липня 2022 року та відмовити у задоволенні апеляційної скарги.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ПП ««Обухівміськвторресурси», місцевий суд виходив з того, що підприємством не надано належних доказів на підтвердження факту отримання відповідачем послуг з вивезення побутових відходів за місцем проживання відповідачів.
Згідно зі статтею 263 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. 
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Проте, вказаним вимогам рішення суду першої інстанції не відповідає з огляду на наступне. 
Судом установлено та підтверджується матеріалами справи, що рішенням Обухівської міської ради № 223-12-VII від 28 липня 2016 року «Про визначення переможця конкурсу на вивезення побутових відходів для мешканців приватного сектору на території Обухівської міської ради», виконавцем послуги із вивезення побутових відходів від мешканців приватного сектору території Обухівської міської ради визначено ПП «Обухівміськвторресурси».
06 вересня 2016 рішенням виконавчого комітету Обухівської міської ради № 462 «Про встановлення Приватному підприємству «Обухівміськвторресурси» тарифів на послуги з збирання, вивезення та утилізацію побутових відходів від мешканців приватного сектору на території Обухівської міської ради» позивачу були затверджені тарифи із збирання, вивезення побутових відходів для мешканців приватного сектору території Обухівської міської ради на рівні 15 грн 46 коп. на одну особу в місяць.
06 грудня 2018 року рішенням виконавчого комітету Обухівської міської ради № 642 «Про встановлення Приватному підприємству «Обухівміськвторресурси» тарифів на послуги з збирання, вивезення та утилізацію побутових відходів від мешканців приватного сектору на території Обухівської міської ради» позивачу були затверджені нові тарифи із збирання, вивезення побутових відходів для мешканців приватного сектору території Обухівської міської ради на рівні 25 грн 54 коп. на одну особу в місяць.
30 вересня 2016 між позивачем та виконавчим комітетом Обухівської міської ради укладений договір б/н про надання послуг із вивезення побутових відходів на території Обухівської міської ради, згідно умов якого позивач зобов?язався надавати послуги із вивезення побутових відходів від мешканців приватних житлових будинків, розташованих на території Обухівської міської ради. 
Відповідно до положень укладеного договору, позивач зобов?язаний укласти із споживачами договори з надання послуг по вивезенню побутових відходів, а фінансове забезпечення його господарської діяльності забезпечується за рахунок грошових коштів, які надходять від споживачів.
Згідно п. 1 Договору, виконавець (ПП «Обухівміськвторресурси») зобов`язується згідно з графіком надавати послуги з вивезення відходів на території Обухівської міської ради за видами відходів: твердих побутових відходів, великогабаритних відходів, будівельних (ремонтних) відходів, небезпечних відходів у складі побутових відходів, утворень вуличного змету та відходів з площі зеленого насадження на прибудинковій території, а замовник (Виконавчий комітет Обухівської міської ради) зобов`язується виконати обов`язки, передбачені цим договором.
За змістом п.п. 1 п. 7 Договору, виконавець зобов`язується укласти договори з мешканцями багатоквартирних житловий будинків, об`єднаннями співвласників багатоквартирних будинків, житлово-будівельними кооперативами, обслуговуючими кооперативами, підприємствами, установами, організаціями, суб`єктами підприємницької діяльності на території Обухівської міської ради про надання послуг з вивезення побутових відходів, згідно з вимогами Постанови Кабінету Міністрів України від 10 грудня 2008 № 1070 «Про затвердження Правил надання послуг з вивезення побутових відходів».
Позивач вказує, що даний договір є публічним в силу ст. ст. 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України, його дія поширюється на всіх мешканців багатоквартирних будинків території Обухівської міської ради, а відповідно умови встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
24 вересня 2016 в газеті «Обухівські вісті» № 37 (708) зі змінами розмішеними в газеті «Обухівські вісті» № 28 (750) від 22 липня 2017 було опубліковано договір про надання послуг з вивезення побутових відходів.
Відповідно до довідки про склад сім`ї №1621 від 02 березня 2021 року, виданої виконавчим комітетом Обухівської міської ради, вбачається, що за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані відповідачі  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 
Згідно додатку №1 до розрахунку суми заборгованості ПП «Обухівміськвторресурси» в період надання послуги з 01 травня 2017 року по 30 квітня 2021 року за будинком АДРЕСА_1 існує заборгованість за надані послуги вивезення побутових відходів у розмірі 2 486,62 грн.
Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно із частиною першою статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
За змістом частини першої статті 901, частини першої статті 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.
За змістом статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Актами цивільного законодавства можуть бути встановлені правила, обов`язкові для сторін при укладенні і виконанні публічного договору.
Згідно з частинами першою, другою статті 641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.
Відповідно до статті 642 ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказано у пропозиції укласти договір або не встановлено законом.
Особа, яка зробила пропозицію укласти договір (оферту), у разі беззастережного акцепту цієї пропозиції його адресатом автоматично стає стороною в договірному зобов`язанні.
Акцептом визнається відповідь особи, якій адресована оферта, про її прийняття. Акцепт повинен бути повним і беззастережним. Мовчання за загальним правилом не є акцептом, якщо інше не випливає із закону, звичаю ділового обороту або з колишніх ділових відносин сторін. Мовчання можна вважати акцептом лише тоді, коли це прямо передбачено договором або законом.
Разом з тим, згідно зі статтею 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. У випадках, встановлених договором або законом, воля сторони до вчинення правочину може виражатися її мовчанням.
Виходячи з тлумачення пункту 2 статті 205 ЦК України і пункту 2 статті 642 ЦК України, можна зробити висновок, що укладення договору шляхом вчинення виключно конклюдентних дій або мовчання можливе, якщо для певного договору не передбачена обов`язкова письмова форма або якщо таке укладення договору передбачено законом.
Таким чином, договір про надання послуг з вивезення побутових відходів є укладеним з моменту, коли споживач акцептував пропозицію офертанта повністю та без застережень або у вигляді конклюдентних дій прийняв оферту, або за умови передбачення у договорі або законі не висловив заперечень проти договору (мовчання).
Договір з вивезення відходів містить в собі також елементи договору приєднання (стаття 634 ЦК України), оскільки договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Вивезення відходів є видом житлово-комунальних послуг, що надаються мешканцям певної адміністративно-територіальної одиниці і на ці правовідносини розповсюджується Закон України «Про житлово-комунальні послуги»
Цим законом зокрема, передбачено, що споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору; оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом (частина третя пункт 1 та 5 статті 20).
Такі положення Закону України «Про житлово комунальні послуги» свідчать про обов`язковість договору щодо житлово-комунальних послуг для споживача та не можливість споживача відмовитись від укладання договору (за виключенням у випадках встановлених законом та у порядку встановленому законом), зокрема договору про вивезення відходів. За таких обставин, прийняття оферти виконавця послуг з вивезення відходів може бути у вигляді мовчання.
Згідно з пунктом б частини першої статті 15 Закону України «Про відходи» громадяни України, іноземці та особи без громадянства зобов`язані вносити в установленому порядку плату за користування послугами з вивезення побутових відходів.
У частинах другій та третій статті 35-1 Закону України «Про відходи» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що власники або наймачі, користувачі, у тому числі орендарі, джерел утворення побутових відходів, земельних ділянок укладають договори з юридичною особою, яка визначена виконавцем послуг на вивезення побутових відходів, здійснюють оплату таких послуг та забезпечують роздільне збирання твердих побутових відходів. Збирання та вивезення побутових відходів у межах певної території здійснюються юридичною особою, яка уповноважена на це органом місцевого самоврядування на конкурсних засадах у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, спеціально обладнаними для цього транспортними засобами.
На виконання зазначеного закону прийнято постанову Кабінету Міністрів України від 10 грудня 2008 року № 1070 про затвердження «Правил надання послуг з поводження з побутовими відходами», за положеннями пунктів 6-13 цієї постанови визначення норми вивозу відходів, контроль якості послуг, графік надання послуг визначається замовником послуг- органом місцевого самоврядування, а оплата за послуги здійснюється відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 26 липня 2006 року № 1010.
Системне тлумачення вказаних норм свідчить, що на фізичних осіб покладено законодавчий обов`язок укласти договір та вносити плату за користування послугами з вивезення побутових відходів; а тому у випадку відсутності прийняття оферти шляхом погодження на укладання договору про вивезення відходів або конклюдентних дій , які свідчать про прийняття пропозиції, таке прийняття може бути також у вигляді мовчання.
Аналогічні висновки відображені у постановах Верховного Суду від 22 лютого 2018 року справа № 641/2634/16-ц, провадження № 61-4824св18, від 11 листопада 2019 року справа № 646/834/17, провадження № 61-33084св18.
Як убачається з матеріалів справи, договором про надання послуг із вивезення побутових відходів від 30 вересня 2016 року встановлено графік вивезення побутових відходів на території Обухівської міської ради: приватної садибної забудови міста Обухова, сіл Таценки та Ленди , згідно даного графіку вивезення побутових відходів по вул. Шкільній, м. Обухів Київської області (місце проживання відповідачів) здійснюється щочетверга.
Матеріали справи не містять доказів надходження до ПП «Обухівміськвторресурси» від відповідачів будь-яких претензій в частині недотримання графіку вивезення або ненадання послуг з вивезення побутових відходів.
Відсутні у матеріалах справи і докази щодо будь-яких заперечень відповідачів до умов договору, факту його укладення чи відмови від отримання послуг, що надає позивач.
Окрім того, належних і допустимих доказів того, що відповідачі не користуються послугами ПП по вивезенню твердих побутових відходів від їхнього домоволодіння або уклали договір про вивезення відходів із іншим виконавцем послуг, матеріали справи не містять, також на користь доводів позивача свідчить факт відсутності скарг на якість послуг позивача.
Наразі, суд критично ставиться до пояснень відповідачів про самостійне розпорядження побутовими відходами, оскільки послуги підприємства позивача зводяться не лише до вивозу побутових відходів, а й до утилізації відходів із дотриманням норм законодавства про охорону навколишнього середовища.
Судова колегія вважає, що відповідачами не доведено факт самостійної утилізації відходів з дотриманням екологічних норм та правил.
За таких обставин, колегія суддів доходить висновку, що відповідачі зобов`язані сплачувати вартість послуг, пов`язаних із вивезенням побутових відходів, які здійснює ПП, за тарифами визначеними органом місцевого самоврядування на підставі Постанови КМУ.
Як убачається з додатку №1, розрахунок суми заборгованості ПП «Обухівміськвторресурси» проведений за період надання послуг з 01 травня 2017 року по                  30 квітня 2021 року, заборгованість за який становить 2 486,62 грн( а.с.7).
Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.
Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).
Згідно зі статтею 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.
Статтею 253 ЦК України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.
За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).
Відповідно до статті 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку.
Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач.
Після переривання перебіг позовної давності починається заново.
Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.
Таким чином, зважаючи на те, що з позовом до суду ПП «Обухівміськвторресурси» звернулося у червні 2021 року, колегія доходить висновку про проведення розрахунку заборгованості та її стягнення з відповідачів на користь позивача в межах трирічного строку за період з 01 червня 2018  року по 30 квітня 2021 року у розмірі 2 208,36 грн, застосувавши позовну давність за заявою представника відповідачів (а.с.101).
Частиною 1 ст. 376 ЦПК України передбачено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;
Враховуючи вищевикладене, колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов передчасного та помилкового висновку щодо недоведеності ПП «Обухівміськвторресурси» позовних вимог, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а рішення Обухівського районного суду Київської області від 07 липня 2022 року - скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення позовних вимог частково.
Відповідно до частини тринадцятої статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної або касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Згідно статті 141 ЦПК України судові витрати у вигляді судового збору підлягають стягненню з відповідачів пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки позивачем при подачі позову до суду було сплачено судовий збір у розмірі  2 060 грн та за подачу апеляційної скарги в сумі 3 405 грн, то понесені позивачем судові витрати у вигляді сплаченого судового збору підлягають відшкодуванню з відповідачів пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Таким чином, з відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь позивача ПП «Обухівміськвторресурси» підлягає стягненню судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 604,27 грн з кожного, за подання апеляційної скарги - 906,40 грн з кожного, а всього 1 510,67 грн з кожного.
Крім того, зважаючи на наявність в матеріалах справи доказів понесення позивачем витрат на професійну правову допомогу, приймаючи до уваги додаток №1 до договору про надання правничої допомоги №04-06 від 04 червня 2021 року, додаток №1 попередній розрахунок судових витрат в апеляційній інстанції та додаткову угоду № 1 до договору №04-06  від 04 червня 2021 року про надання правової допомоги від 11 липня 2022 року, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в сумі 2 000 грн, що є співмірною із розміром позовних вимог.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Керуючись ст.ст. 141, 367, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Київський апеляційний суд, -
 
П О С Т А Н О В И В:
 
Апеляційну скаргу приватного підприємства «Обухівміськвторресурси» в особі генерального директора ОСОБА_5 - задовольнити частково.
Рішення Обухівського районного суду Київської області від 07 липня 2022 року - скасувати.
Позов приватного підприємства «Обухівміськвторресурси» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за надані послуги із вивезення побутових відходів - задовольнити частково.
Стягнути солідарно зОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь приватного підприємства «Обухвміськвторресурси» заборгованість за послуги з вивезення побутових відходів у розмірі 2 208,36 грн (дві тисячі двісті вісім гривень тридцять шість копійок).
Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь приватного підприємства «Обухівміськвторресурси» сплачений судовий збір за подання позовної заяви та апеляційної скарги всього у розмірі 1 510,67 грн з кожного та витрати на правничу допомогу у розмірі по 666,67 грн з кожного.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

 
Головуючий                                                                                     В.А. Кравець

Судді                                                                                                  О.В. Желепа

                                                                                                            О.Ф. Мазурик