ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"22" вересня 2022 р.                                                                     Справа №909/178/22
м. Львів
Західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
Гриців В.М. (головуючий), Зварич О.В., Малех І.Б.
розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Глянц" на рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 09 червня 2022 року (суддя Кобецька С. М.) від 09 червня 2022 року у справі №909/178/22 за позовом Надвірнянської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю "Глянц" про стягнення 69 758, 90 грн
ВСТАНОВИВ:
У березні 2022 на розгляд Господарського суду Івано-Франківської області надійшла позовна заява Надвірнянської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю "Глянц" про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за користування земельною  ділянкою в сумі 69 758, 90 грн.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідач - ТОВ "Глянц" є власником нерухомого майна та фактичним користувачем без правовстановлюючих документів земельної ділянки площею 0,4700 га з кадастровим номером 2624084201:04:007:0005 по вул. Грушевського 232, с. Назавизів, Надвірнянський район, Івано-Франківська область. Відповідач без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї земельної ділянки - територіальної громади м. Надвірна зберіг у себе кошти у вигляді орендної плати за період з 04.11.2020 до 31.12.2021 в розмірі 69 758, 90 грн. Позовні вимоги обґрунтовано  ст. 1212-1214 Цивільного кодексу України,  статтею 206 Земельного кодексу України.
Господарський суд Івано-Франківської області рішенням від 9 червня 2022 року позовні вимоги  задовольнив. Стягнув з  Товариства з обмеженою відповідальністю "Глянц"  на користь  Надвірнянської міської ради 69 758, 90 грн -  безпідставно збережених коштів у вигляді орендної плати та  2 481,00 грн  - судового збору.
Товариство з обмеженою відповідальністю "Глянц" подало апеляційну скаргу на рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 9 червня 2022 року у справі №909/178/22. Апелянт вважає, що судом неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, порушено норми процесуального права, зокрема:
- у період з 04.11.2020 до 05.10.2021 земельна ділянка з кадастровим номером 2624084201:04:007:0005 не була об`єктом цивільних прав у розумінні  статті 79-1 Земельного кодексу України, оскільки право власності на вказаний об`єкт нерухомого майна зареєстровано за Надвірнянською міською радою тільки 05.10.2021, що виключає можливість обчислювати розмір безпідставно збережених коштів в вигляді орендної плати за землю у цей період;
- проведена державна реєстрація права власності на спірну земельну ділянку за Надвірнянською міською радою є незаконною, оскільки згідно Державного акту №000229 від 03.09.1998 ця земельна ділянка передана у постійне користування  Янцюка В.М. 
Просить скасувати рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 9 червня 2022 року у справі №909/178/22 та ухвалити нове рішення, яким відмовити в 
Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 14 липня 2022 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Глянц" на рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 09 червня 2022 року у справі №909/178/22. Вирішено розглядати апеляційну скаргу без повідомлення учасників справи.          
26 липня 2022 року до апеляційного суду від Надвірнянської міської ради надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення Господарського Івано-Франківської області від 09 червня 2022 року у справі №909/178/22 - без змін.
05 і 21 вересня 2022 року до Західного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Глянц" надійшли клопотання про долучення письмових доказів. 
Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч.1). Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч.2). Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього (ч.3). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч.4). У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції (ч.5). 
Колегія суддів відхиляє клопотання скаржника про долучення нових доказів, оскільки такі не були подані суду першої інстанції і скаржник (відповідач) не надав доказів неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. А додана до клопотання копія Державного акта на право постійного користування землею П-ІФ №000729 є у матеріалах справи (а.с.59-61), і суд першої інстанції дав відповідну оцінку. 
Західний апеляційний господарський суд розглянув апеляційну скаргу, матеріали справи і вважає, що підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні з огляду на таке.
Рішенням Надвірнянської міської ради  №9-1/2020 від 26.11.2020 вирішено розпочати процедуру реорганізації Назавизівської сільської ради шляхом приєднання до Надвірнянської міської ради. Надвірнянська міська рада є правонаступником всього майна, прав та обов`язків Назавизівської сільської ради. У Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 30.08.2021 внесено запис №1001121120013000499 про державну реєстрацію припинення юридичної  особи - Назавизівської сільської ради.
Рішенням Назавизівської сільської ради №8-10/2011 від 09.09.2011 вирішено продовжити ТОВ "Струмок" з 09.09.2011 по 09.09.2016 договір оренди від 15.08.2011 земельної ділянки площею 0,470га для будівництва АЗС на 150 заправок на добу з елементами ТО автомобілів по  вул. Грушевського, с. Назавизів, Надвірнянський район, Івано-Франківська область. Встановлено річну орендну плату за земельну ділянку в розмірі  10 725,40грн, що становить 10% від нормативної грошової оцінки. Зобов`язано ТОВ "Струмок" оформити договір оренди та провести його державну реєстрацію. Договір зареєстровано в управлінні Держкомзему у Надвірнянському районі, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 18.11.2011 за №262400004000071.
Згідно інформації Головного управління ДПС в Івано-Франківській області №10185/6/09-19-18-10-10 від 01.10.2021 термін дії договору оренди земельної ділянки площею 0,47га з кадастровим номером 2624084201:04:007:0005, укладений між Назавизівською сільською радою та ТОВ "Струмок" закінчив свою дію 09.09.2016.  З 10.09.2016 по 2019 рік включно, ТОВ "Струмок" задекларовано та сплачено в повному обсязі земельний податок за земельну ділянку площею 0,47га по вул. Грушевського 232, с. Назавизів, Надвірнянський район, Івано-Франківська область. За період 2020-2021 роки податкові зобов`язання не задекларовано. Одночасно у 2021 році ТОВ "Глянц" задекларовано та сплачено земельний податок за земельну ділянку площею 0,47га з кадастровим номером 2624084201:04:007:0005 із розрахунку 2% від нормативно грошової оцінки земельної ділянки - 13 182,75грн в рік.
Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного  реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №277113344 від 28.09.2021 Товариство з обмеженою відповідальністю "Глянц" є власником нерухомого майна - приміщення АЗС по вул. Грушевського 232, с. Назавизів, Надвірнянський район, Івано-Франківська область,  на підставі договору купівлі-продажу №1603 від 29.10.2020, посвідченого приватним нотаріусом Надвірнянського районного нотаріального округу за №1603 (номер запису про право власності 39010241, дата державної реєстрації 29.10.2020).
Як вбачається із витягу з Державного земельного кадастру №НВ-0008102092021 від 16.11.2021 Надвірнянській міській раді на праві комунальної власності належить земельна ділянка площею 0,4700 га з кадастровим номером 2624084201:04:007:0005 по вул. Грушевського, с. Назавизів, Надвірнянський район, Івано-Франківська область; цільове призначення 12.11 для розміщення та експлуатації об`єктів дорожнього сервісу; вид використання для будівництва АЗС з комплексом технічного обслуговування автомобілів; дата державної реєстрації - 02.11.2011.
Наявність права комунальної власності у Надвірнянської міської ради на земельну  ділянку площею 0,47 га з кадастровим номером 2624084201:04:007:0005 вбачається з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного  реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №295671041 від 21.01.2022.
Рішенням Надвірнянської міської ради №357-9/2021 від 03.06.2021 затверджено Положення про встановлення орендної плати за землю на території Надвірнянської міської ради. Додатком до Положення визначено код класифікації видів цільового призначення земель (КВЦПЗ) - підрозділ 12.11 для розміщення та експлуатації об`єктів дорожнього сервісу; розмір відсотків -12.
Рішенням Надвірнянської міської ради №699-12/2021 від 21.10.2021 вирішено укласти з ТОВ "Глянц" договір оренди земельної ділянки площею 0,4700 га з кадастровим номером 2624084201:04:007:0005 по вул. Грушевського, 232, с. Назавизів, Надвірнянський район, Івано-Франківська область для розміщення та експлуатації об`єктів дорожнього сервісу для будівництва АЗС з комплексом ТО автомобілів, код КВЦПЗ 12.11. Встановлено річну орендну плату у розмірі 12% від нормативно грошової оцінки земельної ділянки.
Головним управлінням Держгеокадастру в Івано-Франківській області у витягу з  технічної документації №977 від 18.08.2021, встановлено нормативно-грошову оцінку земельної ділянки площею 0,47 га з кадастровим номером 2624084201:04:007:0005  по вул. Грушевського 232, с. Назавизів, Надвірнянський район, Івано-Франківська область станом на 2021 рік - 659 137,55 грн. 
У довідці №0-9-0.354-433/25-22 від 21.02.2022 Управлінням надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області засвідчено незмінність розміру нормативно грошової оцінки земельної ділянки у 2020 році - 659 137,55 грн.
Вимоги Надвірнянської міської ради №830/04-22/09 від 29.09.2021,  №988/04-22/09 від 17.11.2021 про укладення договору оренди землі залишені ТОВ "Глянц" без реагування.
Розрахунком позивача визначено розмір безпідставно збережених коштів за користування земельною ділянкою відповідачем без правовстановлюючих документів з 04.11.2020 до 31.12.2021 в розмірі 69 758, 90 грн (а.с.9).
Згідно  статті 80 Земельного кодексу України  суб`єктами права на землі комунальної власності є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування.
Приписами частин 1, 2  статті 83 Земельного кодексу України  встановлено, що землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають: а) усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності; б) земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від місця їх розташування.
У відповідності до статей  122,  123,  124 Земельного кодексу України  міські ради передають земельні ділянки у власність або користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними  статтею 122 цього Кодексу  шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.
Перехід прав на земельну ділянку, пов`язаний з переходом права на будинок, будівлю або споруду, регламентується  Земельним кодексом України. Так, якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача (частина друга  статті 120 Земельного кодексу України). Набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці, є підставою припинення права користування земельною ділянкою у попереднього землекористувача (пункт «е» частини першої  статті 141 цього Кодексу).
Частина 1  статті 93 Земельного кодексу України  встановлює, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.
Право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цього права (стаття 125 Земельного кодексу України).
Отже за змістом вказаних приписів виникнення права власності на будинок, будівлю, споруду не є підставою для виникнення права оренди земельної ділянки, на якій вони розміщені. Право оренди земельної ділянки виникає на підставі відповідного договору з моменту державної реєстрації цього права. Проте з огляду на приписи частини другої  статті 120 Земельного кодексу України  не вважається правопорушенням відсутність у власника будинку, будівлі, споруди зареєстрованого права оренди на земельну ділянку, яка має іншого власника і на якій розташоване це нерухоме майно.
Доказами, що містяться в матеріалах справи доведено, що відповідач - ТОВ "Глянц" з 29.10.2020  є власником нерухомого майна - приміщення АЗС по вул. Грушевського 232, с. Назавизів, Надвірнянський район, Івано-Франківська область,  на підставі договору купівлі-продажу №1603 від 29.10.2020, посвідченого приватним нотаріусом Надвірнянського районного нотаріального округу.
При цьому, в матеріалах справи відсутній укладений в період з 04.11.2020 до 31.12.2021 договір оренди земельної ділянки площею 0,4700 га з кадастровим номером 2624084201:04:007:0005 між Надвірнянською міською радою та ТОВ "Глянц", як і відсутні докази проведення державної реєстрації права оренди земельної ділянки. Таким чином відповідач користується цією земельною ділянкою без достатньої правової підстави.
Відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна  урегульовано  главою 83 Цивільного кодексу України.
Відповідно до частин 1,2  статті 1212 Цивільного кодексу України  особа, яка набула  майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення  глави 83 Цивільного кодексу України  застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.
За змістом приписів  глави 83 Цивільного кодексу України  кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.
Для кондикційних зобов`язань характерним є приріст майна в набувача без достатніх правових підстав і важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої. Обов`язок набувача повернути потерпілому безпідставно набуте (збережене) майно чи відшкодувати його вартість не є заходом відповідальності, оскільки набувач зобов`язується повернути тільки майно, яке безпідставно набув (зберігав), або вартість цього майна.
Таким чином до моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права  оренди земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційними. Фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав сплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини 1  статті 1212 Цивільного кодексу України. Така ж правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 09.11.2021 у справі №905/1680/20.
Відповідно до  статті 206 Земельного кодексу України  використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.
Землекористувачі зобов`язані своєчасно сплачувати орендну плату (пункт «в» частини першої  статті 96 Земельного кодексу України).
Частиною 1  статті 21 Закону України "Про плату за землю"  встановлено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди.
Плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності (підпункт  14.1.147 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України).
Земельним податком є обов`язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів, а орендною платою за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (підпункти  14.1.72,  14.1.136 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України).
З аналізу вищенаведеного вбачається, що чинним законодавством розмежовано поняття "земельний податок"  та  "орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності".
Відповідач не є власником або постійним землекористувачем спірної земельної ділянки, а тому не є суб`єктом плати за землю у формі земельного податку, при цьому, єдиною можливою формою здійснення плати за землю для нього як землекористувача є орендна плата.
Водночас частиною 6  статті 120 Земельного кодексу України  передбачено, що істотною умовою договору, який передбачає набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, є кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв`язку з набуттям права власності на ці об`єкти, крім об`єктів державної власності, що підлягають продажу шляхом приватизації.
Згідно з частиною 1  статті 79 Земельного кодексу України  земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.
Як встановлено положеннями частин 1, 3, 4, 9  статті 79-1 Земельного кодексу України  формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру; сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі; земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера; земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї.
Позивачем підтверджено, що земельна ділянка по вул. Грушевського 232, с. Назавизів, Надвірнянський район, Івано-Франківська область, як в період зазначений у позові, так і на сьогоднішній день є сформованим об`єктом цивільних прав. Зокрема земельній ділянці присвоєно кадастровий номер 2624084201:04:007:0005; визначено її площу - 0,4700 га; цільове призначення - 12.11 для розміщення та експлуатації об`єктів дорожнього сервісу; вид використання - для будівництва АЗС з комплексом технічного обслуговування автомобілів; форму власності  комунальна; власника - Надвірнянську міську раду; земельну ділянку зареєстровано 02.11.2011 у Державному земельному кадастрі.
Колегія суддів апеляційного суду погоджується із висновками суду першої інстанції про те, що зазначення у інформаційній довідці з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного  реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №295671041 від 21.01.2022 дати 05.10.2021 державної реєстрації права комунальної власності на землю за Надвірнянською міською радою (з 26.11.2020 до 30.08.2021 тривала процедура реорганізації Назавизівської сільської ради), не може слугувати підставою для висновку про те, що спірна земельна ділянка в період з 04.11.2020 до 31.12.2021 не була об`єктом цивільних прав в розумінні статей  79,  79-1 Земельного кодексу України.
Аргументи відповідача щодо незаконності проведеної державної реєстрації за Надвірнянською міською радою права власності на земельну ділянку з кадастровим номером 2624084201:04:007:0005 з огляду на наявність у підприємця Янцюка В.М. права постійного користування спірною земельною ділянкою на підставі Державного акта №000729 від 03.09.1998 судом першої інстанції обґрунтовано відхилено. 
Так, згідно ст. 92 Земельного кодексу України  право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку.
Право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до  Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"  (статті  125,  126 Земельного кодексу України).
Доказів державної реєстрації, у встановленому законом порядку, за підприємцем Янцюком В.М. права постійного користування земельною ділянкою площею 0,4700 га з кадастровим номером 2624084201:04:007:0005 – ні суду першої інстанції, ні апеляційному суду не подано. Державний акт на право постійного користування землею №000729 від 03.09.1998 не є доказом, що посвідчує право підприємця Янцюка В.М. саме на спірну земельну ділянку – в Державному акті відсутня ідентифікація земельної ділянки (місцезнаходження, кадастровий номер, тощо), вказана в акті площа 0,3184га відмінна від площі спірної земельної ділянки. 
Більш того, за договором оренди, укладеним між Назавизівською сільською радою та ТОВ "Струмок", земельна ділянка площею 0,47га по вул. Грушевського 232, с. Назавизів, Надвірнянський район, Івано-Франківська область кадастровий номер 2624084201:04:007:0005 була передана в оренду ТОВ "Струмок". Згідно інформації Головного управління ДПС в Івано-Франківській області №10185/6/09-19-18-10-10 від 01.10.2021 термін дії договору оренди земельної ділянки площею 0,47га з кадастровим номером 2624084201:04:007:0005, укладений між Назавизівською сільською радою та ТОВ "Струмок" закінчив свою дію 09.09.2016.  Водночас з 10.09.2016 по 2019 рік включно ТОВ "Струмок" декларувало та сплачувало земельний податок за земельну ділянку площею 0,47га кадастровий номер 2624084201:04:007:0005. 
Основою для визначення розміру орендної плати для земель державної і комунальної власності є нормативна грошова оцінка земель, а зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки є підставою для перегляду розміру орендної плати, який в будь-якому разі не може бути меншим, ніж встановлено положеннями пункту  288.5.1 статті 288 Податкового кодексу України.
Приписи пунктів  288.5.1,  288.5.2 пункту 288.5 статті 288 Податкового кодексу України  вказують на те, що розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою за розмір земельного податку: для земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких проведено, - у розмірі не більше 3 відсотків їх нормативної грошової оцінки, для земель загального користування - не більше 1 відсотка їх нормативної грошової оцінки, для сільськогосподарських угідь - не менше 0,3 відсотка та не більше 1 відсотка їх нормативної грошової оцінки та не може перевищувати 12 відсотків нормативної грошової оцінки.
Згідно з положеннями частини 5 статті  5, частини 1 статті  13 Закону України "Про  оренду земель"  для визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності використовується нормативна грошова оцінка.
Для визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності нормативна грошова оцінка земель проводиться обов`язково (стаття 13 Закону України "Про оцінку земель"  ).
Відповідно до  статті 18 Закону України "Про оцінку земель"  нормативно-грошова оцінка земельних ділянок у межах населених пунктів незалежно від їх цільового призначення проводиться не рідше ніж на 5 - 7 років.
Нормативна грошова оцінка земельної ділянки, якій присвоєно кадастровий  номер, проводиться вперше відповідно до Методики нормативної грошової оцінки земель населених пунктів, затвердженої  постановою Кабінету Міністрів України від 23 березня 1995 року № 213  (зі змінами). Результатом нормативної грошової оцінки конкретної земельної ділянки є технічна документація на неї.
Відповідно до частини 2 статті  20  та частини 3 статті  23 Закону України "Про оцінку земель"  дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель. Витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки видається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.
Чинне законодавство України, у тому числі  стаття 20 Закону України "Про оцінку земель"  не містить обґрунтування обов`язковості надання витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки за кожен календарний рік упродовж спірного періоду, а лише зазначає про необхідність фіксування нормативної грошової оцінки окремої земельної ділянки у відповідному витязі.
Отже, витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки - це роздруковані за допомогою програмного забезпечення актуальні дані про земельну ділянку, які є у Державному земельному кадастрі та технічній документації з нормативної грошової оцінки земель станом на певну дату. Витяг з нормативної грошової оцінки земельної ділянки може бути доказом проведення такої оцінки та визначати дані про таку оцінку як на момент його видачі, так за попередній період за умови, що нормативно-грошова оцінка земельної ділянки була сталою та не зазнала змін у цей період. Така правова позиція дотримана у постановах Верховного Суду від 29.05.2020 у справі № 922/2843/19, Великої Палати Верховного Суду від 09.11.2021 у справі №905/1680/20.
У матеріалах справи знаходиться витяг №977 від 18.08.2021 з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки загальною площею 0,4700 га з кадастровим номером 2624084201:04:007:0005  станом на 2021 рік - 659 137,55 грн, а інформацією  №0-9-0.354-433/25-22 від 21.02.2022 Управлінням надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області засвідчено незмінність розміру нормативно грошової оцінки земельної ділянки у 2020 році - 659 137,55 грн. 
Вищенаведеним спростовано заперечення відповідача стосовно неналежності поданих позивачем доказів  на підтвердження нормативно-грошової оцінки спірної земельної ділянки. 
Твердження відповідача про те, що договір оренди з попереднім  землекористувачем закінчив свою дію 09.09.2016, ще задовго до придбання ТОВ "Глянц" спірного нерухомого майна, а тому у останнього відсутній обов`язок зі сплати орендної плати в розмірі 10% від нормативної грошової оцінки правомірно відхилено судом першої інстанції як необґрунтований. 
Відповідно до п.  288.5 статті 288 Податкового кодексу  та  статті 21 Закону України "Про оренду землі"  орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності є регульованою ціною, а підставою для перегляду розміру орендної плати має бути законодавча зміна граничного (мінімального чи максимального) розміру цієї плати або зміна розміру земельного податку, а не щорічне визначення рішенням міської ради, розміру орендної плати за землю. Так, пунктом  288.5 статті 288 Податкового кодексу України  визначено мінімальну  річну суму орендної плати у розмірі не менше 3 відсотків їх нормативної грошової оцінки та максимальну 12 відсотків нормативної грошової оцінки. Рішенням Назавизівської сільської ради №8-10/2011 від 09.09.2011 встановлено річну орендну плату за спірну земельну ділянку в розмірі 10% від нормативної грошової оцінки. Рішенням Надвірнянської міської ради №357-9/2021 від 03.06.2021 (набрало чинності 01.07.2021) затверджено Положення про встановлення орендної плати за землю на території Надвірнянської міської ради, яким визначено розмір відсотків за видом цільового призначення землі - 12.11 для розміщення та експлуатації об`єктів дорожнього сервісу - 12%,  а рішенням Надвірнянської міської ради №699-12/2021 від 21.10.2021 встановлено річну орендну плату за земельну ділянку площею 0,4700 га з кадастровим номером 2624084201:04:007:0005 у розмірі 12% від нормативно грошової оцінки.  
За таких обставин, позивач правомірно очікував та законно сподівався на сплату відповідачем орендної плати за період з 04.11.2020 до 01.07.2021 у розмірі 10% від нормативної грошової оцінки, який  не перевищує максимальний розмір (12%) встановлений підпунктом  288.5.2 пункту 288.5 статті 288 Податкового кодексу України, а отже не суперечить закону. Згідно з пунктами 5.1., 5.2. Положення, затвердженого рішенням №357-9/2021 від 03.06.2021 базовим податковим (звітним) періодом для плати за землю є календарний рік, який починається 1 січня та закінчується 31 грудня. 
Наведене спростовує доводи скаржника про те, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, неправильно застосував норми матеріального права, порушив норми процесуального права. Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого та правомірного висновку про стягнення з відповідача на користь позивача 69 758, 90 грн безпідставно збережених коштів за період з 04.11.2020 до 31.12.2021 користування земельною ділянкою площею 0,47га по вул. Грушевського 232, с. Назавизів, Надвірнянський район, Івано-Франківська область кадастровий номер 2624084201:04:007:0005. 
Відповідно до статті 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 9 червня 2022 року у справі №909/178/22 ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Законні підстави для задоволення апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Глянц" відсутні.
Відповідно до частин 4, 5 статті 240 ГПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Керуючись статтями 129, 269, 270, 275, 276, 281, 282, 284 ГПК України, суд ПОСТАНОВИВ:
Рішення Господарського Івано-Франківської області від 9 червня 2022 року у справі №909/178/22 залишити без змін, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Глянц" - без задоволення. 
Постанова набирає законної сили з дня прийняття. 
Повний текст постанови складено 22 вересня 2022 року.

Головуючий суддя                                                                      В.М. Гриців 

Суддя                                                                       О.В. Зварич

          Суддя                                                                                           І.Б. Малех