ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2022 року	Львів	Справа № 460/5353/21 пров. № А/857/12798/22	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:
Головуючого судді –                                                             Ніколіна В.В.,
суддів –                                                                                 Гінди О.М., Пліша М.А.,
розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Рівненській області на рішення  Рівненського окружного адміністративного суду  від 20 липня 2022 року (суддя – Нор У.М., м. Рівне) у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрбудреммонтаж Інжиніринг" до Головного управління ДПС у Рівненській області   про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-
                                                     ВСТАНОВИВ:
          Товариство з обмеженою відповідальністю (далі – ТОВ “УБРМІ”) у травні 2021 року звернулося до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Рівненській області (далі – ГУДПС у Рівненській області), в якому просило визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення-рішення форми «Р» №35991700701 від 06.05.2021 р., яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість у розмірі 1 972 418 грн. ( 1 577 935 грн. - основний платіж, 394 484 грн. – штрафна санкція) та форми «Р» №35961700701 від 06.05.2021 р., яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за податок на прибуток у розмірі 1 775 176 грн. (1 420 141 грн. - основний платіж, 355 035 грн. – штрафна санкція). В обґрунтування позовних вимог зазначає, що товариство мало законне право на формування податкового кредиту на підставі отриманих первинних документів, а тому оскаржені податкові повідомлення-рішення є протиправними та підлягають скасуванню.
          Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 20 липня 2022 року позов задоволено частково. Визнано протиправними та скасовано податкове повідомлення-рішення ГУДПС у Рівненській області форми «Р» №35991700701 від 06.05.2021 р. розмірі застосованої до позивача штрафної санкції на суму 236 690,50 грн. Визнано протиправними та скасовано податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Рівненській області форми «Р» №35961700701 від 06.05.2021 р. розмірі застосованої до позивача штрафної санкції на суму 213 020,90 грн.
          Не погодившись з ухваленим рішенням, фактично в частині задоволених позовних вимог, його оскаржив відповідач, який із покликанням на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову. В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що покликання суду першої інстанції на помилкове визначення позивачу штрафних санкцій розміру 25% від суми визначеного податкового зобов`язання, оскільки застосуванню підлягали штрафні санкції у розмірі 10%, суперечить правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 30 липня 2021 року у справі №819/315/18.
Позивач подав письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити таку без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін.
          Враховуючи те, що апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні), апеляційний суд вважає за можливе розглядати справу в порядку письмового провадження відповідно до положень пункту 3 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло своє підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що на підставі наказу від 20.03.2019р. № 830 посадовими особами Головного управлінням ДФС у Рівненській області, проведено планову виїзну документальну перевірка Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрбудреммонтаж Інжиніринг" код ЄДРПОУ 35776584   з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2016р. по 31.12.2018р.
Результати перевірки оформлено актом від 08.05.2019р. № 969 /17-00-14-01/35776584   у відповідності до якого та  згідно відповіді на заперечення зроблено висновки, щодо порушення Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрбудреммонтаж Інжиніринг"  норм податкового законодавства, а саме:
1. П. 44.1, п. 44.2 ст. 44, пп.134.1.1 пункту 134.1 статті 134 Податкового Кодексу України, п.5 П(с)БО 11 «Зобов`язання», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.01.2000р. № 20 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11.02.2000р. за № 85/4306, п.5 П(с)БО 15 «Дохід», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.11.1999р. № 290 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.12.1999р. за № 860/4153, що призвело до заниження податкового зобов`язання з податку на прибуток у сумі 18 027 708 грн..
2.  П .185.1. ст. 185, пп.«а» п.198.1, п.198.3, п.198.6 ст.198, п.201.10 ст.201 розділу ІІІ Податкового кодексу України, внаслідок чого занижено податкове зобов`язання з ПДВ всього у сумі 18 261 673грн., у т.ч. за періоди: березень 2016р. - 162054грн., квітень 2016р.- 370526грн., травень 2016р. - 40878грн.,  червень 2016р.- 137075грн.,  липень2016р. - 357325грн., серпень 2016р. - 656147грн.,  вересень 2016р.- 752906грн.,   жовтень 2016р. - 1202190грн.,   листопад  2016р. - 1606408грн., грудень 2016р. - 1850293грн.,  березень 2017р. - 414987грн., квітень 2017р.- 2 227308грн., жовтень 2017р. - 367333грн., грудень 2017р. - 2108426 грн.,  червень 2018р.- 226667грн.,  липень2018р. - 34591грн., серпень 2018р. - 1104741грн.,  вересень 2018р.- 1360944грн.,   жовтень 2018р. - 458196грн.,  грудень 2018р. - 2822678 грн.. Завищено від`ємне значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на суму 1 969 527грн., в т.ч. за грудень 2018р. - 1 969 527грн..
3. П.203.2 ст.203 Податкового кодексу України, встановлено порушення граничних строків сплати грошового зобов`язання з податку на додану вартість в сумі 57 110,90грн..
Суд встановив, що на підставі акта  № 969 /17-00-14-01/35776584  від 08.05.2019р. ГУ ДФС у Рівненській області прийнято податкові повідомлення-рішення:
№ 0010191401, яким збільшено суму грошового зобов`язання  з податку на прибуток в сумі 22534635 грн. (в тому числі 18027708 грн. основного зобов`язання та 4506927 грн. штрафної санкції);
№ 0010171401 від 14.06.2019, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість  в сумі 22624524 грн. (в тому числі 18099619 грн. основного зобов`язання та 4524905 грн. штрафної санкції);
№ 0010181401 від 14.06.2019,  яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість  у розмірі 1969527 грн.;
№ 0010151401 від 14.06.2019, яким зобов`язано сплатити штраф у сумі 5433,70 грн. за платежем податок на додану вартість;
Зазначені податкові повідомлення - рішення  та рішення про застосування штрафних санкцій  ТОВ «Укрбудреммонтаж Інжиніринг» оскаржило в судовому порядку.
Згідно рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 21.08.2020 р. у справі №460/2361/19 позовну заяву ТОВ «УБРМІ» задоволено повністю, а вищевказані рішення скасовано. Однак, за результатами розгляду апеляційної скарги податкового органу, постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21.04.2021 р. у справі №460/2361/19 вирішено апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Рівненській області задовольнити частково. Рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 21 серпня 2020 року у справі № 460/2361/19 скасовано в частині визнання протиправним та скасування податкового-повідомлення рішення № 0010171401 від 14 червня 2019 року врозмірі1972418 грн (основний платіж 1577935 грн. та сума штрафних санкцій 394 484 грн.) та податкового-повідомлення рішення № 0010191401 від 14 червня 2019 року врозмірі1775176 грн (основний платіж 1420141 грн. та сума штрафних санкцій355035 грн.), та в цій частині ухвалено нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити. У решті рішення суду залишити без змін.
При цьому, судом встановлено, що згідно висновків, що містяться у постанові Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21.04.2021 р. у справі №460/2361/19, судом апеляційної інстанції встановлено, що протягом жовтня-листопада 2018 року ТОВ "Укрбудреммонтаж Інжиніринг" задокументовано придбання ТМЦ у 158 СГ, які поставили для позивача металопрокату (штаба, лист, труба) та плит перекриття на загальну суму 9467 607,54 грн., т.ч. ПДВ 1 577934, 62 грн (обсяг без ПДВ 7889672,92 грн).
Для здійснення перевезень на значні відстані використовувалося всього 4 автотранспортних засоби: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , автомобільним перевізником є ФОП ОСОБА_1 .
В ході проведення перевірки було використано відомості з даних системи «Рубіж»  щодо місць фіксації на території України транспортних засобів (по номеру державної реєстрації НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 ), що зазначені в ТТН на перевезення ТМЦ по видаткових накладних від СГ з ознаками сумнівності протягом жовтня-грудня 2018 року.
Відомості інформаційно-пошукової системи «Відеоконтроль-Рубіж» свідчать про рух автомобіля НОМЕР_2 лише на території Рівненської області (Сарни). Крім того, будь-яка інформація відносно транспортних засобів з номерними знаками НОМЕР_1 , НОМЕР_3 , 69436 РВ в інформаційно-пошуковій системі «Відеоконтроль-Рубіж» відсутня.
Також, у ТТН відсутня точна адреса пункту завантаження. Вказано лише «м. Київ», або ж вказано юридичну адресу СГ (офіс), у ТТН зазначено місце розвантаження м. Рівне, вул. Князя Володимира, 112м, однак журнал в`їзду транспорту на територію до перевірки контролюючому органу надано не було. Відтак з наведеного, суд апеляційної інстанції дійшов до висновку, що товарно-транспортні накладні не відповідають змісту господарської операції, оскільки не підтверджують рух товарів (на суму ПДВ 1577934,62 грн, а відтак і податку на прибуток - 1420 141 грн.) в ланцюгу постачання від виробника до позивача.
Відтак, у зв`язку із викладеним, ГУ ДПС у Рівненській області, за наслідком часткового скасування раніше прийнятих податкових повідомлень-рішень, на суму залишених в силі податкових зобов`язань було прийнято нові податкові повідомлення-рішення форми «Р» №35991700701 від 06.05.2021 р., яким Позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість у розмірі 1 972 418 грн. ( 1 577 935 грн. - основний платіж, 394 484 грн. – штрафна санкція) та форми «Р» №35961700701 від 06.05.2021 р., яким Позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за податок на прибуток у розмірі 1 775 176 грн. (1 420 141 грн. - основний платіж, 355 035 грн. – штрафна санкція).
Таким чином, оскаржувані податкові повідомлення-рішення форми «Р» №35991700701 від 06.05.2021 р. та форми «Р» №35961700701 від 06.05.2021 р., враховують висновки постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21.04.2021 р. у справі №460/2361/19 щодо часткової відмови в позові.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що враховуючи висновки постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21.04.2021 р. у справі №460/2361/19, в межах яких апеляційним судом встановлені обставини, щодо безтоварності спірних операцій, доводи позовної заяви ТОВ «УБРМІ» не спростовують жодним чином висновки акту перевірки в цій частині та висновки постанови апеляційного суду. Разом із тим, оскаржувані податкові повідомлення-рішення не містять інформації щодо наявності прямого умислу на вчинення відповідних порушень, які передбачені п. 58.1.2 ч. 58.1 ст. 58 ПК України, а тому наведене свідчить про помилкове визначення позивачу штрафних санкцій розміру 25 відсотків від суми визначеного податкового зобов`язання, оскільки застосуванню за наявних умов підлягали штрафні санкції передбачені ч. 1 ст. 123 ПК України, а саме 10 відсотків від 10 відсотків від суми виявлених порушень.

Згідно частиною другою статті 123 ПК України, діяння, передбачені пунктом 123.1 цієї статті, вчинені умисно тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 25 відсотків від суми визначеного податкового зобов`язання та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, завищеної суми бюджетного відшкодування (у редакції яка діяла станом на день прийняття спірних податкових повідомлень-рішень).
Відповідно до статті 123 ПК України вчинення платником податків діянь, що зумовили визначення контролюючим органом суми податкового зобов`язання та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2 (крім випадків зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларованої до повернення з бюджету у зв`язку із використанням права на податкову знижку), 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, - тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 10 відсотків суми визначеного податкового зобов`язання та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, завищеної суми бюджетного відшкодування  (у редакції яка діяла станом на день прийняття спірних податкових повідомлень-рішень).

Як вбачається із оскаржуваних податкових повідомлень-рішень та розрахунків до них контролюючим органом було застосовано до позивача штрафну санкцій виходячи розміру 25 відсотків від суми самостійно визначених контролюючим органом податкових зобов`язань.
Як зазначає суд першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, а ні акт перевірки, а ні оспорювані податкові-повідомлення рішення не містять жодної згадки щодо наявності відповідного умислу у позивача на допущення описаних у акті перевірки порушень, які призвели до самостійного визначення контролюючим органом відповідних податкових зобов`язань.
За таких обставин, на переконання суду, контролюючим органом слід було б застосувати положення частини першої статті 123 ПК України, та застосувати штрафну санкцію виходячи із розміру 10 відсотків від суми виявлених порушень.
Згідно п. 58.1.2 ч. 58.1 ст. 58 ПК України, у разі якщо податкове повідомлення-рішення прийнято за результатами документальної перевірки та є процесуальною підставою притягнення особи до фінансової відповідальності за вчинення податкового правопорушення, воно додатково до інформації, наведеної у пункті 58.1.1 цієї статті, повинно містити:
1) обґрунтовану підставу для визначення (нарахування/зменшення) грошового зобов`язання та/або податкового зобов`язання, що повинен сплатити платник податків, та/або зменшення суми бюджетного відшкодування та/або зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, та/або зменшення податку на доходи фізичних осіб, задекларованого до повернення з бюджету, зокрема при використанні права на податкову знижку, та/або заниження чи завищення суми податкових зобов`язань, заявленої у податковій декларації, або суми податкового кредиту, заявленої у податковій декларації з податку на додану вартість у вигляді фактичної підстави, а саме викладення стислого змісту щодо виявлених перевіркою порушень вимог податкового, валютного та іншого законодавства з наведенням інформації щодо:
обставин вчинених правопорушень, які відображені в акті перевірки, а також встановлені при розгляді наданих платником податків відповідно до підпункту 16.1.5 пункту 16.1 статті 16 та пункту 86.7 статті 86 розділу I цього Кодексу письмових пояснень та їх документального підтвердження (зокрема щодо обставин, що стосуються події правопорушення, та вжитих платником податків заходів щодо дотримання правил та норм законодавства, з посиланням на документи та інші фактичні дані, що підтверджують зазначені обставини);
періоду (календарний день або місяць, квартал, півріччя, три квартали, рік) фінансово-господарської діяльності платника податків, при здійсненні якої вчинено ці порушення;
розрахунку суми податкового зобов`язання, що повинен сплатити платник податків, та/або зменшення бюджетного відшкодування та/або зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, та/або зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларованої до повернення з бюджету при використанні права на податкову знижку, та/або заниження чи завищення суми податкових зобов`язань, заявленої у податковій декларації, або суми податкового кредиту, заявленої у податковій декларації з податку на додану вартість;
у разі якщо перевіркою виявлено факти заниження (не нарахування та/або неутримання) платником податків, у тому числі податковим агентом, податкових зобов`язань - додатково зазначається граничний строк сплати таких податкових зобов`язань, у тому числі за відповідні податкові (звітні) періоди, по яких виявлено таке заниження (не нарахування та/або неутримання);
надання або ненадання платником податків заперечень, письмових пояснень та додаткових документів, зокрема щодо обставин виявлених порушень, наданої платником податків інформації, яка спростовує наявність його вини, наявності пом`якшуючих обставин або обставин, що звільняють від фінансової відповідальності відповідно до цього Кодексу;
нормативної підстави - посилання на норму цього Кодексу та/або іншого закону, контроль за виконанням якого покладено на контролюючі органи, відповідно до якої було зроблено розрахунок або перерахунок грошових зобов`язань платника податків;
2) посилання на акт документальної перевірки;
3) детальний розрахунок штрафних санкцій (фінансових санкцій, штрафів), у тому числі штрафних санкцій або пені, за порушення іншого законодавства, контроль за виконанням якого покладено на контролюючі органи, а також посилання на норми цього Кодексу та/або іншого законодавства, відповідно до якого було зроблено такий розрахунок;
4) інформацію щодо наявності обставин, які відповідно до цього Кодексу пом`якшують, обтяжують або звільняють від фінансової відповідальності.
Оскаржувані податкові повідомлення-рішення не містять інформації щодо наявності прямого умислу на вчинення відповідних порушень, які передбачені п. 58.1.2 ч. 58.1 ст. 58 ПК України
Апелянт покликається на те, що рішення суду першої інстанції є необґрунтованим в цій частині, оскільки не відповідає правовій позиції Верховного Суду у постанові від 30 липня 2021 року у справі №819/315/18.
Зокрема, у даній постанові Верховний Суд вказує, що податкове повідомлення-рішення є формою реалізації податковим органом владних управлінських функцій щодо повідомлення платника податків про обов`язок сплати грошового зобов`язання. Водночас, суб`єкт владних повноважень одночасно з прийняттям податкових повідомлень-рішень не завжди визначає грошові зобов`язання. Така ситуація виникає, зокрема, в разі прийняття податкового повідомлення-рішення на підставі судового рішення, яке набрало законної сили.
Податкове повідомлення-рішення прийняте контролюючим органом у межах компетенції, з його форми можна чітко встановити його зміст, а факти вчинення правопорушення підтверджені (зокрема й судовим рішенням, що набрало законної сили) та неспростовані платником податків, обставина прийняття такого рішення із порушенням 3 робочих днів з дня, що настає за днем отримання контролюючим органом рішення за результатами судового оскарження, що передбачено Порядком, не повинно розцінюватися як об`єктивна обставина, що виключає можливість застосування до платника податків фінансової відповідальності.
У цьому контексті Верховний Суд зазначив про те, що прийняття податковим органом похідних податкових повідомлень-рішень, у зв`язку зі зміною/скасуванням за наслідками оскарження основного податкового повідомлення-рішення, має формальний характер та здійснюється з метою доведення до відома платника податків нових термінів сплати первинно визначеного податкового зобов`язання.
Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 3 квітня 2018 року у справі №810/5546/15, від 24 квітня 2019 року по справі №820/212/16, від 31 липня 2018 року у справі №812/1196/17, від 4 грудня 2019 року у справі №360/4447/18.
Однак, апеляційний суд зазначає, що підставою оскарження податкових повідомлень-рішень, в наведених вище справах слугувало порушення податковим органом строку прийняття похідних податкових повідомлень-рішень, у зв`язку зі зміною/скасуванням за наслідками оскарження основного податкового повідомлення-рішення.
В справі що розглядається, не ставилось питання про порушення податковим органом строку прийняття похідних податкових повідомлень-рішень, у зв`язку зі зміною/скасуванням за наслідками оскарження основного податкового повідомлення-рішення. 
Натомість судом першої інстанції зроблено висновок, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення не містять інформації щодо наявності прямого умислу на вчинення порушень, які передбачені п.58.1.2 частини 58.1 статті 58 ПК України, а тому визначення штрафних санкцій у розмірі 25% від суми визначеного податкового зобов`язання є помилковим.
З огляду на це, колегія суддів відхиляє покликання апелянта на невідповідність висновків суду першої інстанції правовій позиції Верховного Суду у постанові від 30 липня 2021 року у справі №819/315/18.
Проаналізувавши вищевикладене, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення не містять інформації щодо наявності прямого умислу на вчинення відповідних порушень, які передбачені п. 58.1.2 ч. 58.1 ст. 58 ПК України.
Відтак, це свідчить про помилкове визначення позивачу штрафних санкцій розміру 25 відсотків від суми визначеного податкового зобов`язання, оскільки застосуванню за наявних умов підлягали штрафні санкції передбачені ч. 1 ст. 123 ПК України, а саме 10 відсотків від 10 відсотків від суми виявлених порушень.
Як вбачається із розрахунку штрафних санкцій до податкового повідомлення-рішення форми «Р» №35991700701 від 06.05.2021 р. контролюючим органом було застосовано до позивача штраф розмірі 394 484 грн., тоді вірним має бути штраф в розмірі 157 793,50 грн.
Згідно розрахунку штрафних санкцій до форми «Р» №35961700701 від 06.05.2021 р. контролюючим органом було застосовано до позивача штраф розмірі 355 035 грн., тоді вірним має бути штраф в розмірі 142 014,1 грн.
З огляду на це, податкові повідомлення-рішення форми «Р» №35991700701 від 06.05.2021 р. та форми «Р» №35961700701 від 06.05.2021 р. підлягають до часткового скасування на суму надмірно застосованих штрафних санкцій, а саме в частині нарахування штрафу в розмірі 236 690,50 грн. згідно податкового повідомлення-рішення форми «Р» №35991700701 від 06.05.2021 р., та в частині нарахування штрафу в розмірі 213 020,90 грн.

Отже, за результатами розгляду апеляційної скарги колегія суддів суду апеляційної інстанції дійшла висновку, що суд першої інстанції прийняв правильне рішення про часткове задоволення адміністративного позову.
В підсумку, апеляційний суд переглянув оскаржуване рішення суду і не виявив порушень норм матеріального чи процесуального права, які могли призвести до ухвалення незаконного судового рішення, щоб його скасувати й ухвалити нове.
Міркування і твердження відповідача не спростовують правильності правових висновків цього рішення, у зв`язку з чим його апеляційна скарга на рішення суду не підлягає задоволенню.
Згідно із статтею 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам статті 242 КАС України, підстав для задоволення вимог апеляційної скарги колегією суддів не встановлено.
Відповідно до статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними.
Керуючись ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-
                                                 ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Рівненській області залишити без задоволення, а рішення  Рівненського окружного адміністративного суду  від 20 липня 2022 року в справі №460/5353/21- без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя	 	В. В. Ніколін 	
судді	 	О. М. Гінда 	
 	 	М. А. Пліш