П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  560/4216/22 
                                                            Головуючий у 1-й інстанції: Михайлов О.О. 
                                                            Суддя-доповідач:  Смілянець Е. С. 
01 листопада 2022 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Смілянця Е. С. 
суддів:  Полотнянка Ю.П.  Драчук Т. О. 

          розглянувши в порядку письмового провадження апеляційні скарги ОСОБА_1 , Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 02 червня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області,  Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання дій незаконними та зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
 в березні 2022 року позивач, ОСОБА_1 , звернувся в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (відповідачів), в якому просив:
- визнати незаконними дії управління Пенсійного фонду України при обчисленні стажу для призначення пенсії в днях;
- визнати незаконними дії управління Пенсійного фонду України при обчисленні страхового стажу ОСОБА_1 за період з 02.07.1987 по 20.06.1989 (1 рік 11 місяців), коли перебуваючи на інвалідності внаслідок трудового каліцтва позивач отримував пенсію та не працював;
- зобов`язати врахувати до стажу ОСОБА_1 при обчисленні пенсій за віком період з 02.07.1987 по 20.06.1989 (1 рік 11 місяців), коли перебуваючи на інвалідності внаслідок трудового каліцтва позивач отримував пенсію по інвалідності та не працював;
- визнати незаконними дії управління пенсійного фонду України при обчисленні страхового стажу ОСОБА_1 за березень-квітень 2021 року;
- зобов`язати врахувати при обчисленні страхового стажу ОСОБА_1 квітень місяць 2021 року;
- визнати незаконним рішення про відмову в перерахунку від 4 червня 2021 року;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області перевести ОСОБА_1 з пенсії по інвалідності на пенсію за віком, відповідно до абз. 3 ч.3 статті 45 Закону України №1058-IV.
Хмельницький окружний адміністративний суд рішенням від 02.06.2022 позов задовольнив частково. Визнати протиправним та скасував рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області від 04.06.2021 про відмову у перерахунку о/р НОМЕР_1 .
Зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком від 27.05.2021. У задоволенні інших позовних вимог - відмовив.
Не погоджуючись з рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги. 
Аргументами на підтвердження вимог скарги зазначає, що має право на переведення з пенсії по інвалідності на пенсію за віком згідно з Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". 
Вважає, чинним законодавством передбачено зарахування часу перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням до стажу роботи для призначення пенсії за віком, що не відповідає висновкам суду першої інстанції.
У відзиві на апеляційну скаргу позивача представник відповідача зазначає, що чинним законодавством не передбачено зарахування часу перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням до стажу роботи для призначення пенсії за віком.
Не погоджуючись з рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити.
Аргументами на підтвердження вимог скарги зазначає, що внаслідок переведення з пенсії по інвалідності на пенсію за віком розмір пенсії після перерахунку є меншим, ніж одержує позивач, що є недоцільним та суперечить вимогам пункту 4 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». 
Згідно з положеннями ч. 3  ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства  України (далі-КАС України), суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Виходячи з приписів ст.ст. 311, 263 КАС України, вищезазначені апеляційні скарги розглядаються в порядку письмового провадження.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга позивача підлягає частковому задоволенню, а відповідача не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Хмельницькій області та отримує пенсію по інвалідності, призначену відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області із заявою про переведення з пенсії по інвалідності на пенсію за віком згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області від 04.06.2021 №о/р968240105951 позивачу відмовлено у переведенні на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Згідно інформації викладеної в листі Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 13.07.2021 №5966-5196/П-03/8-2200/21 позивача повідомлено, що оскільки розмір пенсії за віком є нижчим від розміру пенсії по інвалідності, яку отримує позивач, переводити на пенсію за віком не доцільно. Згідно розпорядження від 08.07.2021 страховий стаж позивача становить 31 рік 10 місяців 19 днів.
Позивач звертався до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, в якому просив:
- визнати незаконною бездіяльність відповідача при визначенні ОСОБА_1 страхового стажу при призначенні пенсії за віком;
- зобов`язати Головне управління пенсійного фонду України в Хмельницькій області врахувати період з 01.07.1987 року по 20.06.1989 року до стажу роботи при призначенні пенсії за віком, визнати незаконною бездіяльність відповідача при визначенні ОСОБА_1 стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах пенсії за віком;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати ОСОБА_1 час перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві до стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах.
Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 17.01.2022 в адміністративній справі №560/9666/21, яке набрало законної сили відповідно до постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 10.05.2022, у задоволені позову відмовлено.
Також, судами встановлено, що позивач не звертався до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області із заявою про врахування періоду з 01.07.1987 по 20.06.1989 до страхового стажу роботи, та зарахування часу перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві до стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах, не звертався.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.
Критерії, за якими адміністративний суд перевіряє рішення суб`єктів владних повноважень, визначені у ч. 2  ст. 2 КАС України.
Згідно частин першої, другої та третьої  статті 242 КАС України  судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Крім того, ст.   2   та ч. 4 ст.   242 КАС України  встановлюють, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Частиною другою  статті 19 Конституції України  передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені  Конституцією  та законами України.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Статтею 4 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, цього Закону, закону про недержавне пенсійне забезпечення, законів, якими встановлюються умови пенсійного забезпечення, відмінні від загальнообов`язкового державного пенсійного страхування та недержавного пенсійного забезпечення, міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (далі - закони про пенсійне забезпечення), а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні.
Статтею 58 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що Пенсійний фонд є органом, який призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати.
Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції щодо позовних вимог про врахування при розрахунку стажу березня-квітня 2021 року, колегія суддів погоджується, що оскільки пенсійний орган не надав жодного належного обґрунтування неврахування цих періодів, тому рішення про відмову у перерахунку прийнято у червні 2021 року, тобто березень 2021 як третій місяць першого кварталу року мав бути врахований, а щодо квітня 2021 року, то інформація про нарахування страхових внесків за цей період міститься ще у довідці форми ОК-5 від 25.06.2019 року.
Тобто, умовний розрахунок пенсії позивача за віком відповідачами проведений помилково, а рішення про відмову в перерахунку від 4 червня 2021 року є протиправним.
Разом з тим, перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції щодо відмови в задоволенні позовної вимоги про зарахування періоду з 02.07.1987 по 20.06.1989 до страхового стажу для призначення пенсії за віком, колегія суддів зазначає наступне. 
Так, згідно з пунктом 16 Розділу XV Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.
Положення Закону України "Про пенсійне забезпечення" застосовуються в частині визначення права на пенсію за вислугу років для осіб, які на день набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" мають вислугу років та стаж, необхідні для призначення такої пенсії.
Відповідно до ч.4 ст.24 Закону №1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Пунктом 4 частини 1 статті 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", в редакції Закону, чинної на травень 2021, встановлено, що час перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням зараховується до стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах.
Відповідно до ч. 5 ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» час перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням зараховується до стажу роботи для призначення пенсії за віком, а також до стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах.
Відповідно до частини четвертої статті 9 Закону України "Про охорону праці" час перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням зараховується до стажу роботи для призначення пенсії за віком, а також до стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і в пільгових розмірах у порядку, встановленому законом.
Отже, чинним законодавством передбачено зарахування часу перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням до стажу роботи для призначення пенсії за віком, що не відповідає висновкам суду першої інстанції в мотивувальній частині рішення.
Таким чином, позовна вимога про зарахування періоду з 02.07.1987 по 20.06.1989 до страхового стажу для призначення пенсії за віком підлягала задоволенню.
Разом з тим, право позивача на вибір пенсійних виплат встановлено законом, зокрема статтею 10 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", і воно не залежить від позиції відповідача щодо доцільності такого обчислення. Особа має право на перехід на інший вид пенсії і може ним скористатись, якщо, на її думку, це буде для неї бажаним.
Відповідно до пункту 4 частини 2 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти рішення про зобов`язання відповідача вчинити певні дії.
Згідно позиції Верховного Суду, яка сформована у постановах від 13 лютого 2018 року у справі № 361/7567/15-а, від 07 березня 2018 року у справі № 569/15527/16-а, від 20 березня 2018 року у справа № 461/2579/17, від 20 березня 2018 року у справі № 820/4554/17, від 03 квітня 2018 року у справі № 569/16681/16-а та від 12 квітня 2018 року у справі № 826/8803/15, дискреційні повноваження - це можливість діяти за власним розсудом, в межах закону, можливість застосувати норми закону та вчинити конкретні дії (або дію) серед інших, кожні з яких окремо є відносно правильними (законними).
Тобто, дискреційними є право суб`єкта владних повноважень обирати у конкретній ситуації між альтернативами, кожна з яких є правомірною. Прикладом такого права є повноваження, які закріплені у законодавстві з застосуванням слова може.
Суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим у ч. 2 ст. 2 КАС України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.
Суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймати замість рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень, оскільки такі дії виходять за межі визначених йому повноважень законодавцем.
Слід вказати, що правовідносини щодо розрахунку стажу відносяться до виключної компетенції працівників Пенсійного фонду України, та є їх дискреційними повноваженнями і суд, захищаючи права та свободи особи, не може перебирати на себе функції інших органів державної влади, та втручатися в делеговані повноваження.
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що належним способом захисту порушених прав позивача зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком, з урахуванням висновків суду апеляційної інстанції в мотивувальній частині.
Повноваження суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення встановлені статтею 315 КАС України.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
За змістом ч. 1 ст. 317 КАС підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.   
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В:
апеляційну скаргу ОСОБА_1  задовольнити  частково.
В задоволенні апеляційної скарги Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області відмовити.
Рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 02 червня 2022 року  змінити  в мотивувальній частині щодо відмови в задоволенні позовної вимоги про зарахування періоду з 02.07.1987 по 20.06.1989 до страхового стажу для призначення пенсії за віком .
В іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з моменту прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених пп. "а"-"г" п.2 ч.5 ст. 328 КАС України.  

Головуючий	 	 	Смілянець Е. С.	
 	 	 	 	
Судді	 	    	Полотнянко Ю.П.    Драчук Т. О.