Ухвала
 
30 листопада 2022 року
м. Київ
 
справа № 303/4566/20
провадження № 61-7706св22
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Зайцева А. Ю. (суддя-доповідач), Коротенка Є. В.,  Тітова М.Ю.,
 
розглянув у попередньому судовому засіданні в порядку письмового провадження без повідомлення учасників цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційного банку «ПРИВАТБАНК» про визнання недійсним кредитного договору
 
за касаційною скаргою адвоката Ракущинця Андрія Андрашовича як представника ОСОБА_1 на постанову Закарпатського апеляційного суду від 27 червня 2022 року у складі колегії суддів:                         Мацунича М. В., Готри Т. Ю., Кондора Р. Ю.,
 
                                                            ВСТАНОВИВ:
У серпні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просив визнати кредитний договір від 21 червня 2006 року № MKL1GK00000343 недійсним з моменту його укладення.
Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області рішенням від 10 березня  2021 року позов задовольнив. Визнав недійсним з моменту укладення кредитний договір від 21 червня 2006 року № MKL1GK00000343. Стягнув з АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на користь держави судові витрати в розмірі 840,80 грн.
Закарпатський апеляційний суд постановою від 27 червня 2022 року апеляційну скаргу АТ КБ «ПРИВАТБАНК» задовольнив частково. Рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 10 березня 2021 року скасував та ухвалив нове рішення, яким у задоволенні позову відмовив. Стягнув                                      з ОСОБА_1   на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» судовий збір у розмірі                            1 261,20 грн.
У касаційній скарзі, поданій до Верховного Суду 08 серпня 2022 року, адвокат Ракущинець А. А. як представник ОСОБА_1 просить скасувати постанову Закарпатського апеляційного суду від 27 червня 2022 року та залишити в силі рішення суду першої інстанції. 
Ухвалою Верховного Суду від 15 серпня 2022 року відкрито касаційне провадження у справі та витребувано її матеріали із суду першої інстанції.
06 жовтня 2022 року справа надійшла до Верховного Суду.
 
Частиною другою статті 389 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права  у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права                          у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;    3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується                        з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, ураховуючи категорію та складність справи, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки правильного застосування судами норм матеріального та процесуального права.
Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції                 в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу. 
Згідно з частиною першою статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом. 
Такий  випадок  передбачено  у частині  тринадцятій статті 7 ЦПК України,  згідно 
з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження                       за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання                                не проводиться. 
Оскільки колегією суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні), а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України. 
Ураховуючи, що згідно з частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, колегія суддів інформує учасників справи про те, що зазначена інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України. 
Відповідно до частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, з урахуванням категорії і складності справи, справу розглянути колегією у складі п`яти суддів. 
Керуючись частиною тринадцятою статті 7, частиною одинадцятою статті 34, частиною першою статті 401, частиною першою статті 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
 
Справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційного банку «ПРИВАТБАНК» про визнання недійсним кредитного договору, за касаційною скаргою адвоката Ракущинця Андрія Андрашовича як представника ОСОБА_1 на постанову Закарпатського апеляційного суду від 27 червня 2022 року призначити до судового розгляду                   в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії із п`яти суддів.
 
Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади України.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                     А. Ю. Зайцев
                                                                                                Є. В. Коротенко
                                                                                                М. Ю. Тітов