ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

12 грудня 2022 року	  м. Одеса	Справа № 916/1322/22	
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Принцевської Н.М.;
суддів: Діброви Г.І., Ярош А.І.;
(Південно-західний апеляційний господарський суд, м.Одеса, пр-т Шевченка, 29)

Секретар судового засідання: Соловйова Д.В.;
За участю представників сторін:
Від Товариства з обмеженою відповідальністю „ТОРГОВИЙ ДІМ “БЕЗАНТ" – Кальчев Л.В.;
Від ТОВ «ЛАМ УКРАЇНА ШИППІНГ І ТРАНСПОРТ» –  Єршова А.С.;

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю „ЛАМ УКРАЇНА ШИППІНГ І ТРАНСПОРТ"
на додаткове рішення Господарського суду Одеської області від 22.09.2022
по справі №916/1322/22
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „ТОРГОВИЙ ДІМ “БЕЗАНТ"
до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛАМ УКРАЇНА ШИППІНГ І ТРАНСПОРТ»
про стягнення грошових коштів,
(суддя місцевого господарського суду: Рога Н.В., Господарський суд Одеської області, м.Одеса, проспект Шевченка, 29), 

           ВСТАНОВИВ:

          Господарським судом Одеської області розглядалася справа №916/1322/22 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „ТОРГОВИЙ ДІМ “БЕЗАНТ" (далі – ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «БЕЗАНТ») до Товариства з обмеженою відповідальністю „ЛАМ УКРАЇНА ШИППІНГ І ТРАНСПОРТ" (далі – ТОВ «ЛАМ УКРАЇНА ШИППІНГ І ТРАНСПОРТ») про стягнення збитків за втрачений вантаж у розмірі 273 793 грн 74 коп.
Рішенням Господарського суду Одеської області від 08.09.2022  (повний текст складено 13.09.2022) позовні вимоги ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «БЕЗАНТ» задоволено повністю, стягнуто з ТОВ «ЛАМ УКРАЇНА ШИППІНГ І ТРАНСПОРТ» на користь ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «БЕЗАНТ» збитки за втрачений вантаж у розмірі 273 793 грн 74 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 4 106 грн 90 коп.
12 вересня 2022 року до Господарського суду Одеської області надійшла заява ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «БЕЗАНТ» (вх.№2-775/22 від 12.09.2022) про розподіл судових витрат у справі №916/1322/22.
В обґрунтування заяви позивач зазначав, що правова допомога позивачу в ході розгляду справи надавалася адвокатом Кальчевим Л.В. згідно Договору №АА/42681224/2022 про надання правової допомоги від 10.01.2022 та додаткової угоди №1 від 01.06.2022 до цього Договору, та на підставі довіреності №2022/22/06 від 22.07.2022. За результатами наданих послуг правової допомоги між ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «БЕЗАНТ» та адвокатом Кальчевим Л.В. був підписаний Акт наданих послуг №АА/42681224/2022-09 від 09.09.2022 з детальним описом наданих послуг та часом, витраченим адвокатом при наданні правової допомоги, а також погодженням вартості наданих послуг . Згідно зазначеного Акту загальна вартість наданих адвокатом позивач послуг правової допомоги у спірних правовідносинах становить 17 500 грн.
Додатковим рішенням Господарського суду Одеської області по справі №916/1322/22, заяву ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ   «БЕЗАНТ»   (вх.№2-775/22 від 12.09.2022) про розподіл судових витрат у справі №916/1322/22 – задоволено повністю, стягнуто з ТОВ «ЛАМ УКРАЇНА ШИППІНГ І ТРАНСПОРТ» на користь ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «БЕЗАНТ» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 17 500 грн.
Не погоджуючись з додатковим рішенням суду першої інстанції, ТОВ «ЛАМ УКРАЇНА ШИППІНГ І ТРАНСПОРТ» звернулось до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить Додаткове рішення Господарського суду Одеської області від 22.09.2022 по справі №916/1322/22 скасувати та ухвалити нове – про відмову в задоволенні заяви «ТОРГОВИЙ ДІМ «БЕЗАНТ» про розподіл судових витрат.
          Апелянт не погоджується з додатковим рішенням, вважає його необгрунтованим та незаконним, а також таким, що що ухвалено без урахування пропорційності та співмірності заявлених витрат на правничу допомогу, пов`язану з розглядом господарської справи.
          Заявник апеляційної скарги не погоджується з рішенням Господарського суду Одеської області від 08.09.2022 у даній справі, та зазначає, що скасування первісного судового рішення є самостійною підставою для скасування додаткового рішення до нього.
          Крім того, судом проігноровано, що дана справа за своєю складністю є типовою справою з усталеною судовою практикою, а тому адвокату не потрібно було витрачати значні зусилля на надання правової допомоги. Розмір витрат відповідача на професійну правничу допомогу є неспівмірним із часом, витраченим адвокатом та із ціною позову.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 01.11.2022 року відкрито апеляційне провадження по справі №916/1322/22 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛАМ УКРАЇНА ШИППІНГ І ТРАНСПОРТ» на додаткове рішення Господарського суду Одеської області від 22.09.2022.          
           07.11.2022 до Південно-західного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ «БЕЗАНТ» надійшов відзив на апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛАМ УКРАЇНА ШИППІНГ І ТРАНСПОРТ» на додаткове рішення Господарського суду Одеської області від 22.09.2022, в якому позивач не погоджується з доводами апеляційної скарги, просить залишити її без задоволення, а додаткове рішення суду першої інстанції – без змін.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 11.11.2022 призначено розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛАМ УКРАЇНА ШИППІНГ І ТРАНСПОРТ» на додаткове рішення Господарського суду Одеської області від 22.09.2022 по справі №916/1322/22 на: 12.12.2022 року о 12-30 год. у приміщенні Південно-західного апеляційного господарського суду.
29.11.2022 до Південно-західного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ “БЕЗАНТ» надійшла заява про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду із використанням власних технічних засобів.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 30.11.2022 задоволено клопотання ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ “БЕЗАНТ» про проведення судового засідання в режимі відеоконференції по справі №916/1322/22 поза межами приміщення суду, розгляд справи №916/1322/22 призначено на 12.12.2022 року о 12-30 год. в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів та системи відеоконференцзв`язку EASYCON.
В судове засідання з`явились представники сторін, які підтримали свої доводи і вимоги, викладені ними письмово.
Відповідно до ст.269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та дотримання норм процесуального права, судова колегія апеляційної інстанції дійшла наступних висновків.
Як вбачається з матеріалів справи, 10.01.2022 між адвокатом Кальчевим Леонідом Вікторовичем (Адвокат) та ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «БЕЗАНТ» (Клієнт) було укладено Договір №АА/42681224/2022 про надання правової допомоги, відповідно до п.1.1 якого Адвокат приймає доручення Клієнта та бере на себе зобов`язання надати Клієнту правову допомогу щодо: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань; складання звернень (заяв, скарг, пропозицій), адвокатських запитів та інших документів правового характеру; складання процесуальних документів (заперечень, клопотань, претензій, позовних заяв, апеляційних і касаційних скарг, заяв про вжиття заходів забезпечення позову та інших документів відповідно до вимог процесуального законодавства) ; представництва та захисту інтересів Клієнта у будь-яких органах державної влади, на підприємствах, установах, організаціях всіх форм власності та підпорядкування, а також у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного, кримінального та конституційного судочинства тощо.
Повноваження адвоката щодо представництва інтересів Клієнта визначені у п.2.1 Договору. При цьому, сторони домовилися, що визначений цим Договором об`єм правової допомоги може бути змінений (збільшений / зменшений) виключно за згодою сторін, шляхом укладання додаткової письмової угоди.
Відповідно до розділу 4 Договору розмір гонорару, який Клієнт сплачує Адвокату за надану в межах цього Договору правову допомогу, визначається сторонами окремою додатковою угодою, яка є невід`ємною частиною цього Договору. Така додаткова угода може бути викладена у формі додатку до Договору, який набуває чинності з дня його підписання уповноваженими представниками сторін (п.4.1). Оплата за цим Договором здійснюється Клієнтом в строки та спосіб, визначені у додаткових угодах або додатках до цього Договору (п.4.2). При розрахунку вартості правової (юридичної) допомоги враховується час, витрачений Адвокатом, складність доручення, справи та інші істотні обставини. (п.4.3). Суми, які сплачуються Адвокату по даному Договору, є гонораром Адвоката за надання правової (юридичної) допомоги та поверненню не підлягають (п.4.6).
Додатковою угодою №1 від 01.06.2022 до Договору №АА/42681224/2022 про надання правової допомоги сторони домовилися, що у відповідності до п.4.1 Договору цією додатковою угодою сторони погодили ціну та порядок оплати гонорару Адвокату за надання правової допомоги у спірних правовідносинах з ТОВ «ЛАМ УКРАЇНА ШИППІНГ І ТРАНСПОРТ» щодо відшкодування збитків у зв`язку із втратою вантажу при організації транспортно-експедиторського обслуговування за договором транспортно-експедиторського обслуговування №00000363 від 01.08.2021 (п.1).
У п.2 додаткової угоди сторони навели перелік послуг, які має надати Адвокат у якості представництва інтересів Клієнта у суді першої інстанції, та визначили ціну за 1 годину надання Адвокатом кожної послуги.
Згідно з п.3 додаткової угоди загальна вартість послуг, визначених п.2 цієї додаткової угоди, буде визначена сторонами згідно Акта наданих послуг з урахуванням часу, витраченого при наданні правової допомоги, складності справи та інших істотних обставин.
За умовами п.4.1 додаткової угоди Клієнт здійснює оплату послуг, визначених цією додатковою угодою в наступному порядку та строки - 100% вартості послуг, згідно підписаного сторонами Акта наданих послуг, сплачується протягом 5 банківських днів після набрання законної сили рішенням господарського суду першої інстанції.
Відповідно до п.7.1 додаткової угоди правова допомога вважається наданою після підписання Акта наданих послуг, який підписується сторонами та скріплюється печатками (за наявності).
З Акта надання послуг №АА/42681224/2022-09 від 09.09.2022 вбачається, що адвокатом Кальчевим Л.В. було надано, а ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «БЕЗАНТ» прийнято послуги з попереднього опрацювання матеріалів (1 год. = 1000 грн.), опрацювання законодавчої бази, що регулює спірні відносини (2 год. = 2 000 грн.), формування правової позиції (1 год. = 1 000 грн.), досудове врегулювання спору - підготовка та направлення претензії про відшкодування збитків у зв`язку із втратою вантажу, який знаходився у контейнері TEMU7494981 (1 год. = 1 000 грн.), підготовка процесуальних документів у справі №916/1322/22 - підготовка та подання до Господарського суду Одеської області позовної заяви, відповіді на відзив, додаткових пояснень про відшкодування збитків у зв`язку із втратою вантажу, який перебував у контейнерах OOLU9320131 та TEMU7494981 (5 год. по 1 500 грн. = 7 500 грн.), судове представництво у Господарському суді Одеської області у справі №916/1322/22 (2 год по 2 000 грн. = 4 000 грн). Загальна вартість наданих та отриманих послуг становить 17 500 грн.
Згідно зі ст. 15 Господарського процесуального кодексу України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.
Відповідно до ст. 16 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Згідно з частиною першою статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. За частиною третьою зазначеної статті до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема на професійну правничу допомогу.
Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України). Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 цього Кодексу).
У відповідності до ч. 1,4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.
Згідно з ч.1 ст. 26 Закону України   «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.
За змістом частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Частинами п`ятою, шостою цієї статті передбачено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява № 19336/04).
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат (у даному випадку, за наявності заперечень учасника справи), що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
У застосуванні критерію   співмірності   витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який водночас повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині четвертій ст. 126 Господарського процесуального кодексу України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям.
Так, у постанові від 03.10.2019 року у справі № 922/445/19 Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду сформулювала висновок щодо застосування норм права при вирішенні питання про розподіл судових витрат на правову допомогу, зокрема, зазначивши, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені ч. 5-7, 9 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу. У такому випадку суд, керуючись ч. 5-7, 9 ст. 129 зазначеного Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
Надалі, Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду підтвердила цей висновок у постанові від 22.11.2019 року по справі № 902/347/18 та у постанові від 22.11.2019 року у справі № 910/906/18, зазначивши, що у разі недотримання вимог ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони. При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (ч. 5-6 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України). У   цій же постанові зауважено, що викладена в постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 правова позиція має враховуватись при вирішенні усіх наступних спорів у подібних правовідносинах.
У додатковій постанові від 19.02.2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони. Принцип змагальності знайшов своє втілення, зокрема, у положеннях процесуальних кодексів, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтувати наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності.
Отже, відповідно до ч. 5 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України суд має право за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, але лише у разі недотримання вимог частини 4 цієї статті, яка, зокрема встановлює, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справ. При цьому, для зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката недостатньо лише клопотання сторони. У такому разі на сторону покладається також обов`язок доведення неспівмірності витрат.
Водночас, беручи до уваги принцип змагальності, який знайшов своє втілення, зокрема, у положеннях ч. 6 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, суд, який вирішує питання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, має надавати оцінку тим обставинам, щодо яких є заперечення у клопотанні іншої сторони, а також її доказам невідповідності заявлених до відшкодування витрат критеріям   співмірності.   Окрім того, суд, виконуючи вимоги щодо законності і обґрунтованості судового рішення, має чітко зазначити, яка з вимог ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України була не дотримана при визначенні розміру витрат на оплату послуг адвоката, оскільки лише з цих підстав можна зменшити розмір витрат, який підлягає розподілу між сторонами.
Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд у постанові від 13.05.2020 року у справі № 922/2749/19.
Частиною 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України визначено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Відповідно до   ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Отже, адвокатський гонорар може існувати в двох формах   фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення   при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплату гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката у залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв (аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 07.09.2020 у справі № 910/4201/19).
В силу приписів наведених вище норм, для вирішення питання про розподіл судових витрат суд має враховувати: складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмета спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом.
Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 126 цього Кодексу).
Судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції і зазначає, що заявлені позивачем вимоги про стягнення з відповідача 17500,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу є доведеними, виходячи з підписаного акта наданих послуг та наявних матеріалів справи. Відповідачем не надано доказів на підтвердження необґрунтованості та/або не співмірності вчинених адвокатом Кальчевим Л.В. дій з надання правової допомоги ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «БЕЗАНТ» відповідно до зазначеного Договору №АА/42681224/2022 та додаткової угоди №1 до нього. 
Доводи апелянта стосовно того, що зазначена справа є типовою та нескладною, судовою колегією відхиляються, оскільки є припущеннями скаржника та не підтверджуються жодним доказом.
Судом першої інстанції встановлено, а судовою колегією перевірено, що матеріали справи містять докази на підтвердження понесення витрат на правову допомогу позивачем за договором про надання юридичних послуг, зазначені витрати є цілком співмірними з ціною позову.
Колегією суддів не приймаються до уваги доводи апелянта про те, що розмір заявлених витрат є необґрунтованим та непропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, оскільки скаржником не надано суду належних та допустимих доказів на спростування доводів позивача та позиції суду першої інстанції.
Також судовою колегією не приймаються до уваги доводи апелянта в частині того, що скасування рішення суду першої інстанції, яке прийняте по суті позовних вимог є безумовною підставою для скасування додаткового рішення, оскільки постановою Південно-західного апеляційного господарського суду  від 12.12.2022 апеляційна скарга відповідача на рішення Господарського суду Одеської області від 08.09.2022 по даній справі залишена без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
З огляду на викладене, та те, що відповідачем, на підставі ст. 73   74 Господарського процесуального кодексу України до суду першої інстанції не подано жодних належних та допустимих доказів про неспівмірність витрат на правову допомогу адвоката, колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду зазначає, що судом першої інстанції вірно, з урахуванням процесуальних норм, надано оцінку усім доказам у справі та зроблено правильний висновок   щодо наявності підстав для   задоволення заяви позивача про стягнення на його користь витрат на правову допомогу адвоката у розмірі 17500,00 грн.
Таким чином, доводи апеляційної скарги про те, що оскаржуване додаткове рішення прийнято місцевим господарським судом з порушенням норм матеріального права - не знайшли свого підтвердження під час перегляду справи в апеляційному порядку.
Відповідно до ст. 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З урахуванням всіх обставин справи в їх сукупності, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку про те, що оскаржуване додаткове рішення місцевого господарського суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу – без задоволення. 
Керуючись ст. ст. 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд - 
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю „ЛАМ УКРАЇНА ШИППІНГ І ТРАНСПОРТ" на додаткове рішення Господарського суду Одеської області від 22.09.2022 по справі №916/1322/22 залишити без задоволення.
Додаткове рішення     Господарського суду Одеської області від 22.09.2022 по справі №916/1322/22 залишити     без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки, встановлені статтями 286-289 ГПК України.
Повний текст постанови складено та підписано 16.12.2022 року.

Головуючий суддя:                                                         Н.М. Принцевська
                                                                          
Судді:                                                                                     Г.І. Діброва                  
                                     
                                                                                              А.І. Ярош