ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 620/17306/21                                                                 Головуючий у І інстанції - Клопот С.Л.
                                                                                                                            Суддя-доповідач - Губська Л.В. 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
  28 вересня 2022 року                                                                                       м. Київ
          Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
Головуючого судді:                                                            Губської Л.В., 
суддів:                                                                      Карпушової О.В., Степанюка А.Г.,
за участю секретаря                                                            Ольховської М.Г.,                              

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Чернігівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 19 січня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного Управління Національної поліції в Чернігівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, в якому просив зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити йому середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні з 25.06.2021 по день фактичного розрахунку - 26.10.2021.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що непроведення остаточного розрахунку, з ним при звільненні,суперечить ст. 116 Кодексу законів про працю України і тягне відповідальність у вигляді сплати компенсації за затримку такої виплати.
Рішенням Окружного Чернігівського окружного адміністративного суду від 19 січня 2022 року адміністративний позов задоволено. 
При цьому суд першої інстанції виходив з того, що з огляду на неврегулювання питання щодо порядку виплати грошового забезпечення за час затримки розрахунку при звільненні особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей при вирішенні вказаного питання підлягають застосуванню приписи Кодексу законів про працю України. Отже, непроведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у зазначені строки є підставою для відповідальності, передбаченої ст. 117 Кодексом законів про працю України, тобто виплати працівнику його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку.
Не погоджуючись з судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволені адміністративного позову відмовити. 
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що виплата одноразової грошової допомога при звільненні здійснюється відповідно до умов, встановлених Порядком та умовами виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, затвердженим наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 №260. Тобто, суд першої інстанції дійшов помилково висновку, застосувавши до спірних правовідносин Кодекс законів про працю України. Крім того, апелянт звертає увагу, що ОСОБА_1 був звільнений 30.06.2021, отже незрозумілим є задоволення позову з 25.06.2021.
Належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду представники сторін до суду не прибули, тому згідно п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України заяву розглянуто в порядку письмового провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Так, судом установлено і підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 проходив службу в Національній поліції на посаді старшого інспектора відділу реагування патрульної поліції ЧРУП ГУНП в Чернігівській області і відповідно до наказу від 25.06.2021 був звільнений за станом здоров`я з 30.06.2021.
30.06.2021 на картковий рахунок ОСОБА_1 було перераховано грошове забезпечення за червень та компенсація за невикористану відпустку у році звільнення, а 26.10.2021 йому було перераховано на картковий рахунок вихідну допомогу в розмірі 127 719, 43 грн.
Наведені обставини не є спірними.
Позивач звернувся з цим позовом до суду, вважаючи, що остаточний розрахунок з ним не був здійснений в останній   робочий день, як передбачено нормами КЗпП.
Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач як суб`єкт владних повноважень не довів суду, що діяв правомірно, при цьому суд застосував ст.117 Кодексу законів про працю України, .
Проте, колегія суддів з таким висновком суду першої інстанції не погоджується з огляду на наступне.
Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.
Так, на виконання ч.ч. 1, 4, 5 ст. 9 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-XII особам рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом та звільняються зі служби за станом здоров`я, працівникам міліції (особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ), які на момент опублікування Закону України «Про Національну поліцію» проходили службу в органах внутрішніх справ, мали календарну вислугу не менше п`яти років і до 7 листопада 2015 року були звільнені із служби в органах внутрішніх справ незалежно від підстав звільнення та продовжили роботу в Міністерстві внутрішніх справ або Національній поліції (їхніх територіальних органах, закладах і установах) на посадах, що заміщуються державними службовцями відповідно до Закону України «Про державну службу», а в навчальних, медичних закладах та науково-дослідних установах - на будь-яких посадах, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. У разі звільнення зі служби за віком, у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, у зв`язку з прямим підпорядкуванням близькій особі, систематичним невиконанням умов контракту командуванням, на підставах, визначених п. 1 ч. 2 ст. 36 Закону України «Про розвідку!, а також у зв`язку з настанням особливого періоду та небажанням продовжувати військову службу військовослужбовцем-жінкою, яка має дитину (дітей) віком до 16 років одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби виплачується за наявності вислуги 10 років і більше.
Виплата зазначеної в ч.ч. 1 та 2 цієї статті одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби особам рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом, здійснюється Міністерством оборони України, Міністерством внутрішніх справ України, Національною поліцією, Службою судової охорони, Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України, центральними органами виконавчої влади, що реалізують державну політику у сферах цивільного захисту, транспорту, виконання кримінальних покарань, пожежної і техногенної безпеки, єдину державну податкову політику, іншими утвореними відповідно до законів України військовими формуваннями та правоохоронними органами, за рахунок коштів Державного бюджету України, передбачених на їх утримання.
Поліцейським, особам офіцерського складу, особам середнього, старшого та вищого начальницького складу органів внутрішніх справ, державної пожежної охорони, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України, співробітникам Служби судової охорони, звільненим зі служби безпосередньо з посад, займаних в органах державної влади, органах місцевого самоврядування або у сформованих ними органах, на підприємствах, в установах, організаціях і у вищих навчальних закладах із залишенням на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, виплата одноразової грошової допомоги з підстав, передбачених ч.ч. 1 та 2 цієї статті, здійснюється за рахунок коштів органів, у яких вони працювали.
Порядок призначення та виплати одноразової грошової допомоги при звільненні поліцейським визначено постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей» (далі - Порядок №393).
Відповідно до ст. 94 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII (далі - Закон № 580-VIII), постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 №988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», з метою впорядкування структури та умов грошового забезпечення поліцейських та курсантів вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських Наказом Міністерства Внутрішніх Справ України від 06.04.2016 №260 затверджено Порядок виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських (далі - Порядок №260). Видатки, пов`язані з набранням чинності цим наказом, здійснюються в межах асигнувань на грошове забезпечення, передбачених у державному бюджеті на утримання Національної поліції (крім поліції охорони, яка утримується за рахунок коштів від надання послуг з охорони, які здійснюються на договірних засадах), закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських, державних органів, установ та організацій, до яких відряджені (прикомандировані) поліцейські.
Відповідно до п. 3 розділу І Порядку №260 грошове забезпечення поліцейських визначається залежно від посади, спеціального звання, стажу служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наукового ступеня або вченого звання.
До складу грошового забезпечення входять: 1) посадовий оклад; 2) оклад за спеціальним званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер); 4) премії; 5) одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Сторонами у справі не заперечується, що позивач був звільнений зі служби 30.06.2021, а одноразова грошова допомога при звільненні виплачена йому 26.10.2021.
При цьому, колегія суддів звертає увагу, що 30.06.2021 на картковий рахунок ОСОБА_1 було перераховано грошове забезпечення за червень та компенсація за невикористану відпустку у році звільнення, тобто виплата була здійснена в межах строку, визначеного чинним законодавством.
Щодо доводів позивача про порушення відповідачем строку виплати одноразової грошової допомоги при звільненні, колегія суддів зазначає наступне.
На виконання п. 1 Розділу VI Порядку №260 поліцейським, які звільняються із служби через хворобу (за станом здоров`я), виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.
За приписами п. 7 Розділу VI Порядку №260 у наказі про звільнення підрозділом кадрового забезпечення в разі необхідності виплати одноразової грошової допомоги при звільненні зазначається стаж служби для її виплати. Крім того, у разі необхідності в наказі про звільнення додатково вказується підстави для проведення відрахувань з грошового забезпечення та інших виплат.
Як вбачається з частин 1 та 4 ст. 15 Закону № 580-VIII, територіальні органи поліції утворюються як юридичні особи публічного права в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, містах, районах у містах та як міжрегіональні (повноваження яких поширюються на декілька адміністративно-територіальних одиниць) територіальні органи у межах граничної чисельності поліції і коштів, визначених на її утримання.
Штатний розпис (штат) та кошторис територіальних органів поліції затверджує керівник поліції.
Як вбачається з витягу з Наказу від 25.06.2021 ГУ НП в Чернігівській області, вислуга років ОСОБА_1 на день звільнення у календарному обчисленні для виплати одноразової грошової допомоги при звільнення становить 25 років 02 місяці 25 дні.
Керуючись п. 8 Розділу VI Порядку №260 одноразова грошова допомога при звільненні виплачується не пізніше двох місяців з дня звільнення із служби, а в разі надходження коштів пізніше цього терміну - протягом п`яти робочих днів після їх надходження в межах та за рахунок коштів, передбачених державним бюджетом на утримання центрального органу управління поліцією, органів поліції, державних органів, установ та організацій, до яких відряджені (прикомандировані) поліцейські.
Таким чином, колегія суддів вважає помилковими висновки суду першої інстанції щодо неврегульованості питання порядку виплати одноразової допомоги при звільненні та необхідності застосувати до правовідносин між позивачем та відповідачем у даній справі приписів Кодексу законів про працю України.
З листа Управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ГУ НП в Чернігівській області від 01.02.2022 №183/124/21/01-2022 вбачається, що станом на 25.06.2021 в ГУ НП в Чернігівській області були відсутні кошти для виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні. Вказані кошти були включені в потребу  додаткових асигнувань на оплату праці, яка направлена до фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Національної поліції України 16.07.2021 № 1211/124/01/2021.
Асигнування та зміни до кошторису на 2021 рік по вищезазначеній потребі центральним органом Національної поліції України для виплати одноразової грошової допомоги при звільненні проведені довідкою про зміни до кошторису №4875/29/1/01-2021 від 23.10.2021.
ОСОБА_1 26.10.2021зараховано на його особистий картковий рахунок в сумі 127  719, 43 грн (а.с. 79-80).
Отже, колегія суддів приходить до висновку, що відповідач не зволікав з виплатою ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні та дотримався приписів визначених Порядком №260.
Також доречними є доводи апелянта про те, що суд першої інстанції необгрунтовано не взяв до уваги ту обставину, що позивач наказом від 25.06.2021 звільнений з 30.06.2021.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції рішення ухвалено при неповному з`ясуванні усіх обставин справи та з порушенням норм матеріального права, при цьому, висновки суду не відповідають фактичним обставинам, тому воно підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог повністю.
Згідно ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Згідно ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права.
Керуючись ст.ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 317, 319, 321, 322, 325, 328  КАС України, суд, - 
П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного Управління Національної поліції в Чернігівській області - задовольнити.
Рішення  Чернігівського окружного адміністративного суду від 19 січня 2022 року - скасувати.
Прийняти постанову, якою у задоволені адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного Управління Національної поліції в Чернігівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити у повному обсязі.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий-суддя:                                                                                Л.В. Губська

Судді:                                                                                                    О.В. Карпушова           

                                                                                                              А.Г. Степанюк