Справа № 465/6081/22                                Головуючий у 1 інстанції: Кузь В.Я. 
Провадження № 22-ц/811/2794/22                 Доповідач в 2-й інстанції: Копняк С. М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ 

15 грудня 2022 року м. Львів

Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - Копняк С.М.,
суддів: Бойко С.М., Ніткевича А.В.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Львівгаз", яка підписана представником Шияном Миколою Володимировичем, на ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 21 жовтня 2022 року, у справі за заявою Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Львівгаз" до ОСОБА_1 щодо видачі судового наказу про стягнення суми боргу за розподіл природного газу,

В С Т А Н О В И В:

в жовтні 2022 року Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Львівгаз" звернулось в суд із заявою до ОСОБА_1 щодо видачі судового наказу про стягнення суми боргу за розподіл природного газу.
Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 21 жовтня 2022 року відмовлено у видачі судового наказу за заявою Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Львівгаз" до ОСОБА_1 щодо видачі судового наказу про стягнення суми боргу за спожитий природний газ.
Роз`яснено заявнику, що відповідно до частини першої статті 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.
Ухвалу суду в апеляційному порядку оскаржило АТ "Оператор газорозподільної системи "Львівгаз", подавши апеляційну скаргу, яка підписана представником Шияном Миколою Володимировичем. Просять ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 21 жовтня 2022 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким заяву АТ «Львівгаз» про видачу судового наказу задовольнити повністю.
Вважають ухвалу незаконною та необґрунтованою з наступних підстав. Зокрема, вказують на те, що постановляючи оскаржувану ухвалу, місцевий суд не звернув увагу на те, що між АТ “Львівгаз” та боржником ОСОБА_1 укладено договір розподілу природного газу на умовах типового - затвердженого постановою НКРЕ КП від 30 вересня 2015 року № 2498, оскільки договір є публічним. Відсутність паперового договору не свідчить про відсутність договірних відносин між сторонами. Договір розподілу природного газу є публічним, такий розміщеним на веб-сайті АТ “Львівгаз” тому долучення його письмової копії до заяви про видачу судового наказу не вимагається. Крім того, що стосується тарифів на послугу з розподілу природного газу, такі прямо зазначаються в заяві про видачу судового наказу від 15 вересня 2022 року, а також в постанові НКРЕ КП від 22 грудня 2021 №2759.
На думку заявника, суд першої інстанції проявив надмірний формалізм у дослідженні поданих доказів, що позбавило заявника права на звернення до суду.
Відзив на апеляційну скаргу не надходив, що згідно з частиною третьою статті 360 ЦПК України не перешкоджає перегляду ухвали суду першої інстанції.
Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
Згідно із частиною другою статті 369 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції про відмову у видачі судового наказу (пункт перший частина перша статті 353 ЦПК України) розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
За таких обставин, апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів частини тринадцятої статті 7 ЦПК України судове засідання не проводиться.
При цьому, згідно із частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, відтак колегія суддів інформувала учасників справи про час і день розгляду справи, шляхом оприлюднення інформації про розгляд справи на офіційному сайті Львівського апеляційного суду.
Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, виходячи з такого.
Відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що заява Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Львівгаз" до ОСОБА_1 щодо видачі судового наказу про стягнення суми боргу за розподіл природного газу не відповідає пункту 13 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 14 від 23 грудня 2011 року та ДСТУ 4163-2003 Національного стандарту України «Державної уніфікованої системи організаційно-розпорядчої документації», зокрема, зазначив, що заявник звернувся до суду із заявою, додавши документи, виготовлені неналежним шрифтом, разом із цим, які є нечитабельними та не засвідченими, що ускладнює їх дослідження. Із поданих матеріалів заяви вбачається, що заявником не додано до заяви про видачу судового наказу договорів про надання житлово-комунальних послуг, укладених із боржником, не зазначено тарифи за відповідні періоди, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг, документів, що вказують на правильність і безспірність розрахунків, а також підстави застосування тарифів на відповідні послуги. Відтак, з урахуванням приписів пункту 8 частини першої статті 165 ЦПК України, дійшов до висновку про відмову у видачі судового наказу.
Проте, з такими висновками суду колегія суддів погодитись не може, з огляду на таке.
Згідно із частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (стаття 5 ЦПК України).
Відповідно до приписів частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Судові процедури повинні бути справедливими, тому особа безпідставно не може бути позбавлена права на розгляд своєї справи у суді, оскільки це буде порушенням права, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на справедливий судовий розгляд.
Цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими ЦПК України, у порядку: наказного провадження, позовного провадження (загального або спрощеного), окремого провадження (частина друга статті 19 ЦПК України).
Наказне провадження – це самостійний і спрощений вид судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою про видачу судового наказу особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.
Порядок вирішення справ в наказаному провадженні законодавцем визначено в Розділі ІІ "Наказне провадження" ЦПК України (статті 160-173).
За частиною третьою статті 19 ЦПК України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.
Відповідно до статті 160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими для виконання судових рішень у порядку, встановленому законом.
Згідно із статтею 3 Закону України «Про виконавче провадження» судовий наказ є виконавчим документом.
Відповідно до статті 161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, крім іншого, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, електронних комунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.
Як беззаперечно вбачається із матеріалів справи, звертаючись із заявою про видачу судового наказу Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Львівгаз", останній просив видати судовий наказ, яким стягнути із боржника ОСОБА_1 789 грн 91 коп. боргу за надані послуги з розподілу природного газу та 248 грн 10 коп. судового збору.
Вимоги до форми і змісту заяви про видачу судового наказу встановлені статтею 163 ЦПК України.
Відповідно до частини третьої статті 163 ЦПК України, до заяви про видачу судового наказу додаються: 1) документ, що підтверджує сплату судового збору; 2) документ, що підтверджує повноваження представника, якщо заява підписана представником заявника; 3) копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; 4) інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.
Відповідно до частини першої статті 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо: заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.
Звертаючись до суду із заявою про видачу судового наказу Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Львівгаз" надав суду такі документи: оригінал розрахунку заборгованості за розподілений природній газ; оригінал акту обстеження від 08 вересня 2022 року; копію акту про розпломбування та демонтаж засобу вимірювальної техніки на повірку № 345 від 24 січня 2019 року; роздруківку Типового договору розподілу природного газу побутовим споживачам, що затверджений постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2498; копію довіреності АТ «Львівгаз», якою уповноважено адвоката Турчиняка Я.І. представляти інтереси товариства в суді; копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю адвоката Турчиняка Я.І.; копію заяви про видачу судового наказу для боржника з додатками, оригінал документу, що підтверджує сплату судового збору.
При цьому, необхідно звернути увагу на те, що між АТ “Львівгаз” та боржником ОСОБА_1 укладено договір розподілу природного газу на умовах типового - затвердженого постановою НКРЕ КП від 30 вересня 2015 року № 2498, оскільки договір є публічним, розміщеним на веб - сайті АТ “Львівгаз”, тому долучення його письмової копії до заяви про видачу судового наказу не вимагається.
Крім того, аналіз змісту статті 165 ЦПК України свідчить про те, що така не передбачає такої підстави для відмови у видачі судового наказу як порушення заявником ДСТУ 4163-2003 Національного стандарту України «Державної уніфікованої системи організаційно-розпорядчої документації».
За таких обставин, висновок суду першої інстанції про відмову у видачі судового наказу є передчасним.
Відповідно до пункту 6 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Згідно з пунктом 4 частини першої статті 379 підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
Оскільки доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду, такі слід задовольнити частково, оскаржувану ухвалу скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Що стосується вимоги апелянта про ухвалення судом апеляційної інстанції нового судового рішення про задоволення заяви АТ «Львівгаз» та видачу судового наказу, то у задоволенні такої слід відмовити, оскільки за приписами процесуального закону суд апеляційної інстанції не наділений такими повноваженнями. 
Згідно із підпунктом «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції складається крім іншого, і з розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
З урахуванням висновку щодо суті апеляційної скарги, розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, здійснюється тим судом, який ухвалює (ухвалив) остаточне рішення у справі, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат, а не судом апеляційної інстанції. А відтак, і в задоволенні цієї вимоги апеляційної скарги, також слід відмовити. 
Відповідно до частини п`ятої статті 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення.
Керуючись статтями 259, 268, 367, 368, 374, 379, 382 - 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Львівгаз", яка підписана представником Шияном Миколою Володимировичем, задовольнити частково.
Ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 21 жовтня 2022 року скасувати, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.
Повний текст постанови складено 15 грудня 2022 року.

Головуючий                                                 С.М. Копняк
Судді:                                                                        С.М. Бойко
А.В. Ніткевич