ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ДОДАТКОВА ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2022 року	                        Львів	Справа № 640/10275/20 пров. № А/857/12889/22 	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:                           
головуючого судді Довгополова О.М., 
суддів  Гудима Л.Я., Святецького В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові заяву Господарського товариства у формі Товариства з обмеженою відповідальністю Завод "ФЛЕКСТРОНІКС ТзОВ" про ухвалення додаткового судового рішення в справі за апеляційною скаргою Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 28 липня 2022 року у справі за адміністративним позовом Господарського товариства у формі товариства з обмеженою відповідальністю завод "ФЛЕКСТРОНІКС ТзОВ" до Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправною та скасування вимоги-

                                                    В С Т А Н О В И В:

Господарське товариство у формі Товариства з обмеженою відповідальністю Завод "ФЛЕКСТРОНІКС ТзОВ" звернулося в суд з позовом до Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, в якому, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, просило визнати протиправним та скасувати рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску №0002525212 від 16.03.2020 в частині 1405700,36 грн; визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу №Ю-0002515212 від 16.03.2020 в частині нарахування в розмірі 2811401,71 грн.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 28 липня 2022 року позов задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску №0002525212 від 16.03.2020 в частині 1405700,36 грн; визнано протиправною та скасовано вимогу про сплату боргу №Ю-0002515212 від 16.03.2020 в частині нарахування в розмірі 2 811 401,71 грн. 
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22 листопада 2022 року апеляційну скаргу Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків залишено без задоволення. Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 28 липня 2022 року у справі №640/10275/20 залишено без змін.
28 листопада 2022 року на адресу Восьмого апеляційного адміністративного суду надійшла заява від Господарського товариства у формі Товариства з обмеженою відповідальністю Завод "ФЛЕКСТРОНІКС ТзОВ" про ухвалення додаткового судового рішення щодо розподілу судових витрат, в якій просить стягнути з Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків на його користь витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 115 432,17 грн.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи заяви про ухвалення додаткового рішення, вважає, що вказана заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Згідно з п. 3 ч.1 та ч. 3 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи.
Згідно ч. 1 ст. 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу, витрати, що пов`язані із прибуттям до суду (п. 1, 2 ч. 3 ст. 132 КАС України).
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 134 КАС України, розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
Згідно із ч. 4 ст. 134 КАС України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Частиною 5 статті 134 КАС України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до ч. 6 ст. 134 КАС України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Згідно з ч.1 статті 135 КАС України витрати, пов`язані з переїздом до іншого населеного пункту сторін та їхніх представників, а також найманням житла, несуть сторони.
При визначенні суми відшкодування суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
При цьому розмір витрат на правничу допомогу встановлюється судом на підставі оцінки доказів щодо детального опису робіт, здійснених адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Як встановлено з матеріалів справи, на підтвердження понесення витрат на правничу допомогу адвоката позивачем надані суду такі докази: 
- договір про надання правової допомоги від 06.03.2020, укладений між Господарським товариством у формі Товариства з обмеженою відповідальністю Завод "ФЛЕКСТРОНІКС ТзОВ" та Адвокатським об`єднанням «ПрайсуотерхаусКуперсЛігал» (виконавець); додаток №1 від 06.03.2020 до договору; додаткова угода №2 від 22.01.2021 до Договору; додаткова угода №3 від 25.01.2021 до Договору; додаткова угода №4 від 24.01.2021 до Договору.
- акт надання послуг від 23.11.2022, в якому зазначені надані послуги, а саме: підготовка та подання відзиву на апеляційну скаргу – 8 год (1440 євро); підготовка та участь у судовому засіданні 08.11.2022 - 2,5 год (450 євро); підготовка та участь у судовому засіданні 22.11.2022 - 2,5 год (450 євро). Загальна вартість – 87876, 59 грн.
При цьому, на підтвердження понесення витрат, що пов`язані із прибуттям до суду, у сумі 8316, 88 грн, позивачем надані суду такі докази: 
- квитки на потяг 07 та 08 листопада 2022 року, 21 та 22 листопада 2022 року;
- рахунок на квитки від 01.11.2022, від 15.11.2022; 
- рахунок за проживання в готелі від 03.11.2022, від 16.11.2022; 
- довідка про виплату добових від 25.11.2022.
Також позивачем надано платіжне доручення №9045 від 24.11.2022 на суму 115432, 17 грн.
Таким чином, сума, яка заявляється до відшкодування, складає 115432, 17 грн, що включає вартість наданих послуг, витрати, що пов`язані із прибуттям до суду та податок на додану вартість.
Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що при визначенні суми відшкодування судових витрат, суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені договором на правову допомогу, актами приймання-передачі наданих послуг, платіжними документи про оплату таких послуг та розрахунком таких витрат.
Отже, ключовим критерієм під час розгляду питання щодо можливості стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі, яка розглядається, є розумність заявлених витрат, тобто розмір відповідної суми має бути обґрунтованим. Крім того, підлягає оцінці необхідність саме такого розміру витрат.
При цьому, суд зазначає, що підготовка відзиву не вимагала великого обсягу юридичної та технічної роботи, не потребувала затрат значного часу, а саме 8 годин, як зазначив позивач, та коштів, які заявлені позивачем, як витрати на правову допомогу. 
Так, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що сума судових витрат на професійну правничу допомогу, яку позивач просить стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача, підлягає зменшенню у зв`язку з відсутністю ознак співмірності, визначених ч. 5 ст. 134 КАС України.
Суд апеляційної інстанції вважає, що визначена сума компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу позивачем, в розмірі 115432, 17 грн, не є належним чином обґрунтованою у контексті дослідження обсягу фактично наданих адвокатом послуг, а саме формування відзиву та участі у судових засіданнях, із урахуванням складності справи, кількості витраченого на ці послуги часу.
За таких обставин, колегія суддів апеляційного суду вважає, що відшкодуванню з відповідача підлягають судові витрати позивача, пов`язані з розглядом справи, у розмірі 30 000 грн.
Відтак, заява про ухвалення додаткового рішення підлягає частковому задоволенню, з огляду на описані вище доводи та обставини справи.
Керуючись ст. ст. 243, 252, 310, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
                                                
                                              П О С Т А Н О В И В:

Заяву Господарського товариства у формі Товариства з обмеженою відповідальністю Завод "ФЛЕКСТРОНІКС ТзОВ" про ухвалення додаткового судового рішення задовольнити частково.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (код ЄДРПОУ ВП 44045187) на користь Господарського товариства у формі Товариства з обмеженою відповідальністю Завод "ФЛЕКСТРОНІКС ТзОВ" (код ЄДРПОУ 32221224) понесені ним судові витрати, пов`язані з розглядом справи, в сумі 30000 (тридцять тисяч) грн.
Додаткова постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.      

Головуючий суддя	 	О. М. Довгополов 	
судді	 	Л. Я. Гудим 	
 	 	В. В. Святецький