16.11.22
22-ц/812/910/22

Єдиний унікальний номер судової справи: 484/40/21
Провадження №22-ц/812/910/22 Суддя-доповідач апеляційного суду: Самчишина Н.В.

Постанова
Іменем України

16 листопада 2022 року                         м. Миколаїв                Справа № 484/40/21
Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:
головуючого Самчишиної Н.В.,
суддів: Колосовського С.Ю., Серебрякової Т.В.,
із секретарем судового засідання - Стрілець К.О.,
без участі учасників справи належним чином повідомлених про день, час та місце судового засідання,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , яка подана його представником – адвокатом Шалару Олексієм Іллічем, на ухвалу Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 06 жовтня 2021 року, постановлену за заявою ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 05 серпня 2021 року за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по договору оренди торгівельного місця,
установив:

Заочним рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 05 серпня 2021 року позовні вимоги Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (далі ФОП ОСОБА_2 ) задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ФОП ОСОБА_2 заборгованість по договору оренди торгівельного місця №26 від 01 січня 2020 року за період з 07 лютого 2020 року по 08 квітня 2021 року в сумі 315011 грн. 23 коп., яка складається з: 28 800 грн. - основний борг; 26 9600 грн. - пеня по договору; 541 грн. 03 коп.. - 3% річних; 508 грн. 80 коп. - інфляційні витрати; 1 161 грн. 40 коп. - відсотки за користування чужими коштами; 14 400 грн. - неустойка за прострочку повернення майна з 01 січня 2021 року по 31 березня 2021 року.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ФОП ОСОБА_2 понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 4 966 грн. 12 коп.
02 жовтня 2021 року ОСОБА_1 подав заяву про перегляд вищезазначеного заочного рішення, яку обґрунтовував тим, що вказане судове рішення він отримав 30 серпня 2021 року поштою та суд, ухвалюючи заочне рішення не врахував усіх фактичних обставин справи, зокрема те, що розмір неустойки значно перевищує розмір збитків. 
Посилаючись на зазначені обставини, ОСОБА_1 просив поновити йому строк на подання зазначеної заяви, переглянути рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, зменшивши розмір пені до 1 727 грн. 08 коп. 
Ухвалою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 06 жовтня 2021 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення цього ж суду від 05 серпня 2021 року залишено без розгляду у зв`язку із пропуском визначеного статтею 284 ЦПК України строку на подання такої заяви.
Залишаючи заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення без розгляду, суд першої інстанції виходив із того, що заявник без поважних причин пропустив строк подання цієї заяви.
Не погодившись з таким висновком суду, ОСОБА_1 , діючи через свого представника - адвоката Шалару О.І., подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права просив ухвалу суду скасувати, а справу направити до міськрайонного суду для продовження розгляду.
У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача ФОП ОСОБА_2 – адвокат Власенко С.О., посилався на необґрунтованість та безпідставність її доводів.
Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
З матеріалів справи убачається, що у січні 2021 року ФОП ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по договору оренди торгівельного місця. 
Позов мотивовано тим, що відповідач як орендар порушив умови договору оренди, бо заборгував орендну плату, а тому з нього слід стягнути цей борг, з урахуванням ст. 625 ЦК України, а також пеню за прострочення виконання грошового зобов`язання та повернення майна.
Заочним рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 05 серпня 2021 року позовні вимоги Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ФОП ОСОБА_2 заборгованість по договору оренди торгівельного місця №26 від 01 січня 2020 року за період з 07 лютого 2020 року по 08 квітня 2021 року в сумі 315011 грн. 23 коп., яка складається з: 28 800 грн. - основний борг; 26 9600 грн. - пеня по договору; 541 грн. 03 коп.. - 3% річних; 508 грн. 80 коп. - інфляційні витрати; 1 161 грн. 40 коп. - відсотки за користування чужими коштами; 14 400 грн. - неустойка за прострочку повернення майна з 01 січня 2021 року по 31 березня 2021 року. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ФОП ОСОБА_2 понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 4 966 грн. 12 коп.
Копію заочного рішення від 05 серпня 2021 року було направлено судом на зареєстровану у встановленому порядку адресу місця проживання ОСОБА_1 . Вказана копія була отримана 21 серпня 2021 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.96).
02 жовтня 2021 року ОСОБА_1 подав заяву про перегляд вищезазначеного заочного рішення, яку обґрунтовував тим, що вказане судове рішення він отримав 30 серпня 2021 року поштою та суд, ухвалюючи заочне рішення не врахував усіх фактичних обставин справи, зокрема те, що розмір неустойки значно перевищує розмір збитків. 
Залишаючи заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення без розгляду, суд першої інстанції виходив із того, що заявник без поважних причин пропустив строк подання цієї заяви.
Апеляційний суд не погоджується з висновками місцевого суду про відмову у поновленні строку на подання заяви про перегляд заочного рішення та про залишення її без розгляду. 
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції мав відповідно до вимог ЦПК України не залишати заяву про перегляд заочного рішення без розгляду, а внаслідок її подання поза межами визначеного законом строку та за відсутності підстав для його поновлення залишити цю заяву без задоволення.
Глава 11 «Заочний розгляд справи» Розділу ІІІ «Позовне провадження» ЦПК України встановлює особливі умови та порядок проведення заочного розгляду справи, ухвалення заочного рішення, подання і розгляду заяви про його перегляд, а також скасування й оскарження цього рішення. 
Так, відповідач може подати заяву про перегляд заочного рішення до суду, який це рішення ухвалив, на предмет наявності передбачених частиною першою статті 288 ЦПК України підстав для його скасування, і оскаржити таке рішення у загальному порядку (статті 284-288 ЦПК України).
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. 
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин (стаття 284 ЦПК України). 
Форму заяви про перегляд заочного рішення, вимоги до її змісту, підписання, додатків, кількості копій визначають частини перша - сьома статті 285 ЦПК України. До неналежно оформленої заяви про перегляд заочного рішення застосовуються положення статті 185 цього кодексу (частина восьма статті 285 ЦПК України), яка регламентує порядок залишення позовної заяви без руху та її повернення (п.19).
Цей припис треба розуміти як такий, який стосується невиконання саме тих вимог, що передбачені у частинах першій - сьомій статті 285 ЦПК України. Якщо учасник справи оформив заяву про перегляд заочного рішення без дотримання саме вказаних вимог, тобто неналежно, до цієї заяви застосовуються положення статті 185 ЦПК України. В інших випадках її положення до заяви про перегляд заочного рішення незастосовні. 
Ухвалу про повернення такої заяви можна оскаржити в апеляційному порядку окремо від заочного рішення (пункт 22 частини першої статті 353 ЦПК України).
Прийнявши належно оформлену заяву про перегляд заочного рішення, суд невідкладно надсилає її копію та копії доданих до неї матеріалів іншим учасникам справи. Одночасно суд повідомляє учасникам справи про дату, час і місце розгляду заяви. Заява про перегляд заочного рішення повинна бути розглянута протягом п`ятнадцяти днів з дня її надходження (стаття 286 ЦПК України).
За змістом речення першого частини першої вказаної статті суд зобов`язаний прийняти до розгляду заяву про перегляд заочного рішення, якщо вона відповідає вимогам частин першої - сьомої статті 285 ЦПК України, тобто є належно оформленою.
Право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом (стаття 126 ЦПК України).
Отже, не у всіх випадках, коли до суду надійшли документи після спливу процесуального строку, ці документи слід залишати без розгляду. Так, якщо відповідач подав заяву про перегляд заочного рішення поза межами встановлених частинами другою та третьою статті 284 ЦПК України строків, то це згідно з положеннями Глави 11 Розділу ІІІ ЦПК України не звільняє суд від обов`язку застосувати порядок, визначений у статті 287 ЦПК України, та постановити через пропуск строку на подання заяви про перегляд заочного рішення ухвалу про залишення цієї заяви без задоволення, якщо немає підстав для задоволення заяви про поновлення відповідного строку.
У результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: 1) залишити заяву без задоволення; 2) скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження (частина третя статті 287 ЦПК України).
Оскільки кожну належно оформлену заяву про перегляд заочного рішення, суд зобов`язаний згідно з реченням першим частини першої статті 286 ЦПК України прийняти та невідкладно надіслати її копію та копії доданих до неї матеріалів іншим учасникам справи, то немає ґрунтовних підстав вважати, що визначений статтею 287 ЦПК України порядок розгляду заяви про перегляд заочного рішення застосовний тільки до розгляду суті цієї заяви та незастосовний до розгляду на предмет дотримання строку її подання. Тому, оскільки спеціальне правове регулювання, передбачене Главою 11 Розділу ІІІ ЦПК України, охоплює порядок розгляду заяви про перегляд заочного рішення, поданої поза межами встановленого строку, то немає підстав залишати її без розгляду на підставі статті 126 ЦПК України.
Процесуальний закон не передбачає, що суд, розглянувши належно оформлену заяву про перегляд заочного рішення (зокрема на предмет того, чи є підстави у зв`язку з пропуском строку на її подання розглядати цю заяву по суті), може вчинити інші дії, ніж передбачені у частині третій статті 287 ЦПК України. Тому у випадку, якщо суд вважатиме неможливим поновити строк на подання заяви про перегляд заочного рішення, він має залишити її з цієї підстави без задоволення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. 
У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення (частина четверта статті 287 ЦПК України).
Відповідно до положень частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Так, за висновками щодо застосування норм права в постанові Великої Палати Верховного Суду від 09 листопада 2021 року у справі № 214/5505/16, провадження № 14-74цс21 чи повноважний суд першої інстанції постановити ухвалу про залишення заяви про перегляд заочного рішення без розгляду у зв`язку з відмовою у поновленні строку на подання такої заяви зазначено.
Заяву про перегляд заочного рішення, оформлену відповідно до вимог, установлених частинами першою - сьомою статті 285 ЦПК України, суд приймає та розглядає у порядку, передбаченому статтями 286, 287 ЦПК України. За змістом речення першого частини першої статті 286 ЦПК України суд зобов`язаний прийняти до розгляду заяву про перегляд заочного рішення, якщо вона відповідає зазначеним вимогам, тобто є належно оформленою (п.43).
Визначений у статті 287 ЦПК України порядок розгляду заяви про перегляд заочного рішення застосовний як до розгляду суті цієї заяви, так і до розгляду на предмет дотримання строку її подання. У результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: 1) залишити заяву без задоволення;2) скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження (речення перше частини третьої статті 287 ЦПК України) (п.44).
У разі відмови у задоволенні заяви про поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення суд з цієї причини відмовляє у задоволенні такої заяви про перегляд. Тоді відповідач, який її подав, може оскаржити в апеляційному порядку заочне рішення, обґрунтувавши, зокрема, поважність причин для пропуску строку на подання заяви про перегляд цього рішення. Передбачене у реченні другому частини четвертої статті 287 ЦПК України спеціальне правило про початок відліку строку на апеляційне оскарження заочного рішення застосовне лише до тих рішень, які суд ухвалив за правилами, що діють з 15 грудня 2017 року (п.45).
Залишаючи без розгляду заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення, суд першої інстанції не врахував вищенаведених положень цивільно-процесуального законодавства та висновків щодо застосування відповідних норм права, викладені в зазначеній постанові Великої Палати Верховного Суду.
Суд першої інстанції заяву про перегляд заочного рішення не прийняв та не розглянув у порядку, передбаченому статтями 286, 287 ЦПК України. 
Відповідно до статті 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 
1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 
2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 
3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 
4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
Оскільки у даній справі суд першої інстанції постановив ухвалу, згідно з якою залишив без розгляду заяву про перегляд заочного рішення через відсутність підстав для поновлення строку на її подання, то колегія суддів вважає, що суд порушив норми процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали, а відтак відповідно до вимог статті 379 ЦПК України судове рішення слід скасувати, а справу направити в суд першої інстанції для продовження розгляду заяви про перегляд заочного рішення з урахуванням висновків цієї постанови.
Отже, доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу суду апеляційної інстанції.
З огляду на висновок щодо суті апеляційної скарги судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, а також у суді першої інстанції, слід буде розподілити за результатами розгляду спору.
Керуючись ст.ст.374, 379 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана його представником – адвокатом Шалару Олексієм Іллічем, задовольнити.
Ухвалу Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 06 жовтня 2021 року, скасувати як таку, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена у касаційному порядку безпосереднього до Верхового Суду у випадках та з підстав, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий                                                                        Н.В. Самчишина

Судді:                                                                        С.Ю. Колосовський 

Т.В. Серебрякова

Повний текст постанови складено 16 листопада 2022 року.