Справа № 2-199/2011                        Головуючий у 1 інстанції: Ліуш А.І. 
Провадження № 22-ц/811/4254/21                Доповідач в 2-й інстанції: Мельничук О. Я. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

12 жовтня 2022 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді Мельничук О.Я., 
суддів Ванівського О.М., Крайник Н.П.
при секретарі Ждан К.О.
з участю представника позивачки ОСОБА_1 - ОСОБА_2 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_3 на ухвалу Залізничного районного суду міста Львова від 12 жовтня 2021 року у справі за заявою ОСОБА_4 про заміну сторони виконавчого провадження,
В С Т А Н О В И В :

В жовтні 2021 року ОСОБА_3 звернулася до суду з заявою про заміну сторони виконавчого провадження правонаступником, покликаючись на те, що на виконанні у приватного виконавця Баірової Н.М. перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-199/2011 від 27 лютого 2015 року про зобов`язання ОСОБА_4 знести самочинно здійснену прибудову до квартири АДРЕСА_1 . Однак квартира АДРЕСА_1 не перебуває у приватній власності, в ній зареєстровані ще ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , які мають ті самі права та обов`язки, як вона, а отже повинні також нести усі витрати щодо знесення самочинного будівництва. Просить замінити боржника у виконавчому провадженні ВП №55405368 з примусового виконання виконавчого листа №2-199/2011 від 27 лютого 2015 року ОСОБА_4 на правонаступників – ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_3 .

Ухвалою Залізничного районного суду міста Львова від 12 жовтня 2021 року відмовлено у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_4 про заміну сторони виконавчого провадження.
Ухвалою Залізничного районного суду міста Львова від 10 червня 2022 року виправлено описку у вступній та резолютивній частині ухвали Залізничного районного суду міста Львова від 12 жовтня 2021 року, вказавши заявника замість ОСОБА_4 – ОСОБА_3 .
       Ухвалу Залізничного районного суду міста Львова від 12 жовтня 2021 року оскаржила  ОСОБА_3 . Вважає ухвалу суду незаконною та необгрунтованою. Звертає увагу, що суд відмовляючи у відкритті провадження, зіслався на ухвалу Залізничного районного суду міста Львова від 15 січня 2020 року, яка залишена без змін Львівським апеляційним судом, якою було відмовлено ОСОБА_5 у задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження за безпідставністю. Зазначає, що ОСОБА_5 і ОСОБА_3 є різними людьми і остання ніколи не подавала заяви про заміну сторони виконавчого провадження у справі 2-199/2011. Звертає увагу, що ОСОБА_3 11.10.2021 вперше звернулася до суду з заявою про заміну сторони виконавчого провадження у справі №2-199/2011. В апеляційній скарзі скаржник просить скасувати ухвалу Залізничного районного суду міста Львова від 12 жовтня 2021 року і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягає до задоволення із наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
На підставі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в Постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції таким вимогам не відповідає.
Постановляючи оскаржувану ухвалу про відмову у відкритті провадження, суд виходив з тих обставин, що ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 15 січня 2020 року, яка залишена без змін ухвалою Львівського апеляційного суду від 22 червня 2021 року, у задоволенні заяви ОСОБА_4 про заміну сторони виконавчого провадження відмовлено за безпідставністю. Суд також прийшов до висновку, що даний спір є фактично тотожним, між тими самими сторонами і з тих самих підстав, а відтак, слід відмовити у відкритті провадження.

З такими висновками колегія суддів не погоджується з наступних підстав.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 27 лютого 2014 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 26 січня 2015 року, задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 (який було подано до суду 13 листопада 2008 року) та зобов`язано відповідачку знести самочинно здійснену прибудову до квартири АДРЕСА_1 .
Заявник ОСОБА_3 є дочкою відповідачки (боржника у виконавчому провадженні) ОСОБА_4 .
Як вбачається з матеріалів справи, боржник ОСОБА_4 вже зверталася до суду заявою про заміну сторони виконавчого провадження правонаступником, а саме: її ( ОСОБА_4 ) на ОСОБА_4 , ОСОБА_5 (її чоловік), ОСОБА_6 (її син) та ОСОБА_3 (її донька), мотивуючи цю заяву тим, що згадані особи проживають разом з нею у квартирі АДРЕСА_1 .
Ухвалою Залізничного районного суду міста Львова від 01 червня 2018 року боржнику ОСОБА_4 відмовлено у задоволенні її вище згаданої заяви про заміну сторони виконавчого провадження правонаступником.
Покликаючись на п.2 ч.1 ст. 186 ЦПК України суд прийшов до висновку про наявність підстав для відмови у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_4 про заміну сторони виконавчого провадження
Відповідно до положень статті 124, пункту 9 частини третьої статті 129 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Вказане є складовою права на справедливий суд та однією із процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Виконавче провадження це завершальна стадія судового провадження, а примусове виконання судових рішень – сукупність дій визначених у Законі України «Про виконавче провадження» органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом.
Відповідно до частини першої статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця, приватного виконавця або за заявою сторони суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.
Як вбачається з матеріалів справи, на розгляд суду першої інстанції надійшла заява від ОСОБА_4 про заміну стягувача у справі.
Відповідно до частини першої статті 442 ЦПК України, при надходження цієї заяви суд першої інстанції не встановлює наявність чи відсутність підстав для залишення заяви без руху, повернення заяви чи відмови у відкритті провадження (відповідно до статтей 185-187 ЦПК України), оскільки цією нормою не передбачено вирішення питання про відкриття чи відмову у відкритті провадження у справі взагалі.
Враховуючи викладене у суду першої інстанції не було правових підстав для відмови у відкритті провадження за поданою заявою про заміну стягувача у справі.
Разом з тим, оскільки заява про заміну стягувача не розглядалася по суті та висновків про наявність чи відсутність підстав для її задоволення судом першої інстанції не зроблено, колегія апеляційного суду позбавлена можливості робити висновки щодо поданої заяви самостійно без аналізу висновків суду першої інстанції з цього питання. 
Зважаючи на вказане, оскаржувану ухвалу, як таку, що постановлена передчасно, без з`ясування обставин, що мають значення та без чіткого дотримання вимог закону слід скасувати з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Керуючись ст.ст. 367, 368, п.6 ч.1 ст. 374, ст.ст. 381, 382, 384, 389 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_3 - задовольнити.
Ухвалу Залізничного районного суду міста Львова від 12 жовтня 2021 року - скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її постановлення, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.
Повний текст постанови складено 19 жовтня 2022 року

Головуючий:                                                О.Я. Мельничук

       Судді:                                                                О.М. Ванівський

                                                                       Н.П. Крайник