Ухвала
07 листопада 2022 року
м. Київ 
справа № 357/7017/19
провадження № 61-10898ск22
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Коломієць Г. В. розглянув касаційну скаргу Білоцерківської міської ради Київської області на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області 
від 27 січня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду 
від 30 серпня 2022 року у справі за позовом Білоцерківської міської ради Київської області до Білоцерківської районної державної адміністрації, фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про визнання недійсними і скасування розпорядження, договору купівлі-продажу земельної ділянки та державної реєстрації,
ВСТАНОВИВ:
У червні 2019 року Білоцерківська міська рада Київської області звернулася до суду з вищевказаним позовом до Білоцерківської районної державної адміністрації, фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі - ФОП 
ОСОБА_1 ), в якому просила суд:
- визнати недійсним розпорядження Білоцерківської районної державної адміністрації від 18 липня 2018 року за № 339 «Про затвердження звіту про експертно-грошову оцінку і продаж земельної ділянки ФОП ОСОБА_1 
в адміністративних межах Шкарівської сільської ради»;  
- визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки, який укладений 20 липня 2018 року між Білоцерківською районною державною адміністрацією та ОСОБА_1 , загальною площею 0,2103 га., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки: 3220489500:01:023:0602, який посвідчений державним нотаріусом другої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори Київської області Приймак А. П. за № 3-2304;
- скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень 
(з відкриттям розділу) № 42160960 державного нотаріуса Приймак А. П. 
від 20 липня 2018 року і реєстрацію права власності, номер запису 27135103.
 
Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області 
від 27 січня 2021 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 30 серпня 2022 року, у задоволенні позову Білоцерківської міської ради до Білоцерківської районної державної адміністрації, ФОП ОСОБА_1 про визнання недійсними і скасування розпорядження, договору купівлі-продажу земельної ділянки та державної реєстрації відмовлено.
Скасовано ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду від 18 липня 
2019 року про забезпечення позову у даній справі про арешт на земельну ділянку з кадастровим номером 3220489500:01:023:0602, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1603524032204.
 
01 листопада 2022 року Білоцерківська міська рада Київської області засобами поштового зв`язку звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 27 січня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду 
від 30 серпня 2022 року (надійшла до суду 04 листопада 2022 року), у якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просила скасувати оскаржувані судові рішення, ухвалити нове про задоволення позовних вимог. 
Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження 
з огляду на наступне.
Відповідно до частини першої та другої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.
Касаційна скарга подана до суду касаційної інстанції з пропуском строку на касаційне оскарження. 
У касаційній скарзі Білоцерківська міська рада Київської області заявила клопотання про поновлення строку подачі касаційної скарги та зазначила, що копію оскаржуваної постанови було отримано на офіційну електронну пошту 03 жовтня 2022 року.
Однак, заявником не надано жодного доказу про дату отримання копії постанови Київського апеляційного суду від 30 серпня 2022 року.
Оскільки належних доказів дати отримання копії оскаржуваної постанови та поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження заявником не надано, то касаційну скаргу необхідно залишити без руху відповідно до вимог частини третьої статті 393 ЦПК України та надати особі строк для подання відповідних доказів.
Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. 
У рішенні від 03 квітня 2008 року в справі «Пономарьов проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що сторони в розумні інтервали мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.
Також, подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження 
з огляду на наступне.
Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення 
від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
У пункті 5 частини другої статті 392 ЦПК України передбачено, що                    у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права 
у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.
Касаційна скарга Білоцерківської міської ради Київської області не відповідає зазначеним вище вимогам закону. 
Так, у касаційній скарзі заявник узагальнено посилається на неправильне застосування судами попередніх інстанційнорм матеріального права та порушення норм процесуального права, проте не зазначає конкретні обов`язкові підстави касаційного оскарження, визначені частиною другою статті 389 ЦПК України, що унеможливлює відкриття касаційного провадження.
За таких обставин, відповідно до вимог частини другої, четвертої статті 392 ЦПК України, заявнику необхідно надати суду уточнену редакцію касаційної скарги з посиланням на підставу (підстави) касаційного оскарження, передбачену (передбачені) частиною другою статті 389 ЦПК України та надіслати копії уточненої редакції касаційної скарги і доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи. 
Також, у порушення пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги доданий документ, що підтверджує сплату судового збору у розмірі 7 684,00 грн, однак це не підтверджує сплату судового збору 
у встановленому розмірі.
Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України              від 08 липня 2011 року «Про судовий збір», який набрав чинності 
01 листопада 2011 року. При цьому з 15 грудня 2017 року набули чинності зміни до вказаного Закону України щодо сплати судового збору на підставі Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII.
Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. 
Білоцерківська міська рада Київської області звернулася до суду  з позовом у 2019 році та заявляла три позовні вимоги немайнового характеру.
Станом на 01 січня 2019 року прожитковий мінімум для працездатних осіб був встановлений у розмірі 1 921,00 грн.
Відповідно до підпункту 1 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана юридичною особою, ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Підпунктом 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що за подання до суду касаційної скарги на рішення суду; заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.
Отже, заявнику необхідно доплатити судовий збір у розмірі 3 842,00 грн (судовий збір за три позовні вимоги немайнового характеру: 1 921,00*3=5 763,00 грн; судовий збір за подачу касаційної скарги: 
5 763,00*200%= 11 526,00 грн; сплачено судового збору  при подачі касаційної скарги - 7 684,00,00 грн; доплата судового збору: 
11 526,00-7 684,00= 3 842,00 грн).
Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду 
у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК 
у м. Києві/Печерс. р-н/22030102, код ЄДРПОУ: 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, номер рахунку отримувача (стандарт ІВАN): UA288999980313151207000026007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055»).
Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.
Відповідно до вимог частин другої, третьої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення їх недоліків.
Керуючись статтями 185, 389, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання Білоцерківської міської ради Київської області про поновлення строку подачі касаційної скарги відмовити.
Касаційну скаргу Білоцерківської міської ради Київської області на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 27 січня 
2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 30 серпня 
2022 року залишити без руху та надати строк для виконання вимог ухвали, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені законом.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                  Г. В. Коломієць