Справа № 466/4121/22                                 Головуючий у 1 інстанції:Кавацюк В.І. 
Провадження № 33/811/1086/22                 Доповідач: Гончарук Л.Я. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

       19 жовтня 2022 року Львівський апеляційний суд у складі: судді Гончарук Л.Я., з участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника – адвоката Богданова Олександра Васильовича, потерпілої ОСОБА_2 , представника – адвоката Заяць Андрія Зіновійовича, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1  на постанову судді Шевченківського районного суду м. Львова від 26 липня 2022 року, 
встановив:

цієї постановою, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі десять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) гривень в дохід держави.
Стягнуто з ОСОБА_1 в користь держави 496 грн 20 коп. судового збору.
Відповідно до постанови, ОСОБА_1 , 10 червня 2022 року близько 19 год 00 хв за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство відносно дочки ОСОБА_2 , а саме погрожував фізичною розправою, висловлювався нецензурною лексикою, чинив моральний тиск, чим скоїв правопорушення передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.
На вказану постанову ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.
В обгрунтування вказує, що судом першої інстанції не було повно з`ясовано всі обставини справи.
Звертає увагу, що у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 050089 від 10 червня 2022 року зазначено, що 10 червня 2022 року близько 19 год 00 хв за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство відносно дочки ОСОБА_2 , а саме погрожував фізичною розправою, висловлювався нецензурною лексикою, чинив моральний тиск. Поряд з цим, у даному протоколі не конкретизовано, яка шкода заподіяна діями ОСОБА_1 , хоча це прямо випливає з диспозиції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. Тобто фактично об`єктивна сторона правопорушення в протоколі не розкрита. 
Зазначає, що судом першої інстанції не досліджено конфліктної ситуації та не надано відповіді на питання чому рідна донька вигнала батька з помешкання та не виконує своїх обов`язків по відношенню до батька.
Також вказує про те, що судом першої інстанції не вірно надано оцінку відносинам між ним та донькою, оскільки вони не проживають однією сім`єю, а тому і з цих підстав відсутній склад адміністративного правопорушення.
Заслухавши пояснення  ОСОБА_1 , його захисника – адвоката Богданова О.В. на підтримання апеляційної скарги, потерпілу ОСОБА_2 , її представника - адвоката Заяць А.З., які заперечили проти апеляційних вимог, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.
За змістом ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно з вимогами ст. 252 КУпАП, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. При цьому, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів.
З аналізу наведеної вище норми вбачається, що оцінці підлягає як кожний окремий доказ, так і всі зібрані докази в цілому, на підставі чого суддя повинен зробити обґрунтований висновок про їх належність і допустимість, достовірність та достатність фактичних даних, що встановлюються цими доказами, та мають значення для справи.
Оскільки протокол є важливим процесуальним документом, який засвідчує факт неправомірних дій, за які передбачена адміністративна відповідальність, такий та його невід`ємні складові повинні бути оформлені належним чином, містити в собі всі дані, необхідні для своєчасного та об`єктивного вирішення питання про наявність в діях особи складу адміністративного проступку.
З огляду на це, на суддю при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення ст. 278 КУпАП покладено обов`язок вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи.
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 050089 від 10 червня 2021 року, ОСОБА_1 ставиться у провину вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а саме те, що 10 червня 2022 року близько 19 год 00 хв за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство відносно дочки ОСОБА_2 , а саме погрожував фізичною розправою, висловлювався нецензурною лексикою, чинив моральний тиск.
Об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП є вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.
Норма статті 173-2 КУпАП є бланкетною, а тому для того, щоб повністю розкрити суть адміністративного правопорушення у протоколі повинно бути зазначено, які конкретно дії вчинила особа, який спосіб насильства прослідковується у діях порушника, якщо дій кілька, то зазначена кожна дія і, вид насильства, наслідки цих дій по відношенню до особи, щодо якої вони були спричинені.
Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.
З аналізу наведених вище норм Закону вбачається, що домашнє насильство, яке охоплюється диспозицією статті 173-2 КУпАП, має місце тоді, коли діяння фізичного, психологічного або економічного характеру тягнуть за собою можливість настання чи фактичне настання фізичної або психологічної шкоди.
Як вбачається з наведеного вище протоколу, в такому особою, яка його склала, не зазначені які наслідки настання, що є обов`язковою умовою згідно з диспозицією ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.
Неналежне оформлення матеріалів протоколу про адміністративне правопорушення, а саме відсутність конкретизації наведених вище даних, позбавило суд можливості об`єктивно встановити обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, та прийняти законне рішення.
На переконання апеляційного суду, без усунення зазначених недоліків зробити однозначний висновок щодо винуватості чи невинуватості ОСОБА_1 не є можливим, відтак неповнота даних є істотною і апеляційний суд не наділений повноваженнями таку усунути.
За змістом ст. 278 КУпАП, при виявленні недоліків в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному всупереч вимогам ст. 256 КУпАП, або в інших матеріалах, що перешкоджають або унеможливлюють об`єктивний розгляд справи, особа, що провадить підготовку до розгляду справи, повертає матеріали справи відповідному правоохоронному органу, що порушив провадження в адміністративній справі, на дооформлення.
За наведених обставин, суд позбавлений можливості встановити об`єктивну істину у даній справі.
З огляду на вищенаведене, апеляційний суд приходить до переконання, що висновок судді є передчасним, а тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП., як неповно з`ясовані та неналежно оформлені, - направленню до Львівського РУП №1 ГУНП у Львівській області для приведення матеріалів протоколу у відповідність до вимог закону, що дало б можливість прийняти законне й обґрунтоване рішення.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – задовольнити частково.
Постанову судді Шевченківського районного суду м. Львова від 26 липня 2022 року відносно ОСОБА_1 – скасувати.
Матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП повернути до Львівського РУП №1 ГУНП у Львівській області через Шевченківський районний суд м. Львова для належного оформлення.
Постанова є остаточна й оскарженню не підлягає.

Суддя                         Л.Я. Гончарук