Ухвала
 
02 грудня 2022 року
місто Київ
 
справа № 207/831/20
провадження № 61-11014ск22
 
Верховний Суд, який діє у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Яремко В. В. (суддя-доповідач), Олійник А. С., Усик Г. І.,
розглянув заяву про самовідвід суддів Яремка В. В. та Усика Г. І. у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат» про визнання незаконним встановлення змін істотних умов праці та їх скасування, відновлення попередніх умов праці з повним робочим тижнем і повним робочим часом та посадового окладу, чинного до введення змін істотних умов праці; про визнання днями вимушеного прогулу вільні дні, встановлені незаконним введенням змін істотних умов праці; про стягнення невиплаченої заробітної плати (з проведенням індексації) в результаті незаконного встановлення змін істотних умов праці в розмірі посадового окладу, чинного до введення змін істотних умов праці; про визнання незаконним наказу про звільнення та його скасування, про поновлення на роботі; про скасування у трудовій книжці запису про звільнення та внесення запису про поновлення на роботі; про визнання днями вимушеного прогулу всі дні, з дати звільнення до дати ухвалення рішення суду; про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу після звільнення; про стягнення вихідної допомоги за порушення власником законодавства про працю, умов трудового та колективного договорів; про відшкодування майнових витрат та моральної шкоди,
за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 04 жовтня 2022 року,
ВСТАНОВИВ:
Стислий виклад позиції позивача
ОСОБА_1 у березні 2020 року звернулася до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат» 
(далі - ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат»), у якому просила:
- визнати незаконним та скасувати попередження, розпорядження та накази про встановлення їй змін істотних умов праці: попередження від 04 жовтня 2019 року, від 16 березня 2020 року, розпорядження від 06 грудня 2019 року № 966, від 16 березня 2020 року № 105, накази від 01 жовтня 2019 року № 1217, від 07 жовтня 2019 року № 476 к, від 27 листопада 2019 року № 1367;
- відновити попередні умови праці з повним робочим тижнем і повним робочим часом та посадовим окладом у розмірі 11 979, 00 грн, чинним до введення змін істотних умов праці;
- визнати днями вимушеного прогулу вільні дні, встановлені незаконним введенням змін істотних умов праці;
- стягнути з ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат» середню заробітну плату (з проведенням індексації) за дні вимушеного прогулу: вільні дні за графіком роботи, в результаті незаконного встановлення змін істотних умов праці в розмірі посадового окладу, чинного до введення змін істотних умов праці, в сумі 51 114, 00 грн;
- визнати незаконним наказ (розпорядження) від 18 травня 2020 року № 511 про звільнення ОСОБА_1 за пунктом 6 частини першої статті 36 КЗпП України;
- скасувати дію наказу (розпорядження) від 18 травня 2020 року № 511 про звільнення ОСОБА_1 ;
- поновити ОСОБА_1 на роботі у ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат», починаючи з 18 травня 2020 року, на посаді провідного інженера бюро нестандартного механічного обладнання, запчастин та металоконструкцій відділу устаткування;
- зобов`язати відповідача скасувати у трудовій книжці запис про звільнення ОСОБА_1 за пунктом 6 частини першої статті 36 КЗпП України та зробити запис про поновлення її на роботі;
- визнати днями вимушеного прогулу усі дні від дати звільнення ОСОБА_1 (18 травня 2020 року) до дати ухвалення рішення суду;
- стягнути з ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат» середнього заробітку за час вимушеного прогулу, починаючи з 18 травня 2020 року до дня ухвалення рішення суду, відповідно до розміру посадового окладу: 11 979, 00 грн, матеріальні витрати на лікування в результаті захворювання, завдані внаслідок незаконного встановлення зміни істотних умов праці, у розмірі 3 551, 22 грн, вихідну допомогу за порушення власником законодавства про працю, умов трудового та колективного договорів, у розмірі середнього заробітку за три місяці, а також відшкодування моральної шкоди у розмірі 50 000, 00 грн.
Стислий виклад змісту рішень судів першої та апеляційної інстанцій
Рішенням від 20 жовтня 2020 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області частково задовольнив позов ОСОБА_1 .
Суд визнав незаконним та скасував наказ (розпорядження) ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат» від 18 травня № 511 про припинення трудового договору (контракту) із ОСОБА_1 за пунктом 6 частини першої статті 36 КЗпП України.
Поновив ОСОБА_1 на роботі у ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат», починаючи з 18 травня 2020 року, на посаді провідного інженера бюро нестандартного механічного обладнання, запчастин та металоконструкцій відділу устаткування.
Стягнув із ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 69 167, 52 грн без утримання податків і платежів.
Стягнув із ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат» на користь ОСОБА_1 відшкодування моральної шкоди у розмірі 4 000, 00 грн.
Допустив негайне виконання рішення щодо поновлення на роботі ОСОБА_1 на посаді провідного інженера бюро нестандартного механічного обладнання, запчастин та металоконструкцій відділу устаткування у ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат».
Допустив негайне виконання рішення в частині стягнення з ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат» на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за один місяць у розмірі 13 410, 05 грн.
В іншій частині позову відмовив.
Додатковим рішенням від 22 грудня 2020 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської областіздійснив розподіл судових витрат.
Постановою від 07 квітня 2021 року Дніпровський апеляційний суд залишив без задоволення апеляційну скаргу ОСОБА_1 , частково задовольнив апеляційну скаргу ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат», скасував рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 20 жовтня 2020 року в частині визнання наказу про звільнення незаконним та поновлення на роботі, ухвалив у цій частині нове судове рішення, яким позов ОСОБА_1 частково задовольнив.
Суд змінив дату звільнення ОСОБА_1 з посади провідного інженера бюро нестандартного механічного обладнання, запчастин та металоконструкцій відділу устаткування відповідно до пункту 6 частини першої статті 36 КЗпП України, з 18 травня 2020 року на 22 травня 2020 року.
Скасував рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 20 жовтня 2020 року в частині задоволення позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди, ухвалив у цій частині нове рішення, яким відмовив у задоволенні позову.
В іншій частині рішення суду першої інстанції залишив без змін.
Постановою від 17 листопада 2021 року Верховний Суд частково задовольнив касаційну скаргу ОСОБА_1 , постанову Дніпровського апеляційного суду від 07 квітня 2021 року скасував, справу передав на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
Постановою від 04 жовтня 2022 року Дніпровський апеляційний суд частково задовольнив апеляційну скаргу ОСОБА_1 , скасував рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 20 жовтня 2020 року, ухвалив нове судове рішення, яким частково задовольнив позов ОСОБА_1 .
Суд змінив дату звільнення ОСОБА_1 з посади провідного інженера бюро нестандартного механічного обладнання, запчастин та металоконструкцій відділу устаткування ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат», відповідно до пункту 6 частини першої статті 36 КЗпП України, починаючи з 18 травня 2020 року на 22 травня 2020 року.
В іншій частині позову ОСОБА_1 відмовив.
Вимоги касаційної скарги та відомості про рух справи в суді касаційної інстанції
ОСОБА_1 07 листопада 2021 року подала до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить скасувати постанову Дніпровського апеляційного суду від 04 жовтня 2022 року, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
Відповідно до частини першої статті 33 ЦПК України протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07 листопада 2022 року визначено колегію суддів для розгляду касаційної скарги ОСОБА_1 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 04 жовтня 2022 року у складі суддів: Погрібного С. О. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Ступак О. В. 
Ухвалою Верховного Суду від 28 листопада 2022 року заяву про самовідвід суддів Погрібного С. О., Гулейкова І. Ю., Ступак О. В. задоволено. Відведено суддів Погрібного С. О., Гулейкова І. Ю., Ступак О. В. від участі у розгляді касаційної скарги ОСОБА_1 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 04 жовтня 2022 року у зазначеній справі. Передано цивільну справу № 207/831/20 для здійснення повторного автоматизованого розподілу.
Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01 грудня 2022 року для розгляду цієї справи визначено колегію суддів у складі: Яремка В. В. (суддя-доповідач), Олійник А. С., Усика Г. І.
Позиція Верховного Суду щодо підстав для задоволення самовідводу суддів
Судді Яремко В. В. та Усик Г. І., які входять до складу зазначеної колегії, вважають за обґрунтоване заявити самовідвід у справі з тих підстав, що брали участь у розгляді касаційної скарги у цій справі (№ 207/831/20 (провадження № 61-8057св21)) у суді касаційної інстанції за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 20 жовтня 2020 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 07 квітня 2021 року.
Заява про самовідвід підлягає задоволенню з таких підстав.
Встановлено, що постанова від 17 листопада 2021 року у справі № 207/831/20 (провадження № 61-8057св21) про направлення справи на новий апеляційний розгляд ухвалена за результатами розгляду касаційної скарги ОСОБА_1 колегією суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду: головуючий - Ступак О. В., судді: Гулейков І. Ю., Погрібний С. О., Усик Г. І., Яремко В. В.
Передаючи справу № 207/831/20 (провадження № 61-8057св21) на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, Верховний Суд сформулював правовий висновок щодо порядку звільнення працівника, який є членом виборного профспілкового органу, гарантій щодо незаконного звільнення працівника, який є членом виборного профспілкового органу.
Верховний Суд зазначив, що суди першої та апеляційної інстанцій не встановили, чи посада профгрупорга профгрупи ППО «Металістів» у відділі устаткування ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат» є виборною та не перевірив дотримання відповідачем вимог статті 252 КЗпП України і частини третьої статті 41 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» при звільненні позивача на підставі пункту 6 частини першої статті 36 КЗпП України.
Звертаючись із касаційною скаргою після нового апеляційного розгляду справи судом апеляційної інстанції (провадження № 61-11014ск22), заявниця наполягає на протиправності її звільнення, вважаючи, що воно здійснене з порушенням порядку, враховуючи посаду, яку вона займає.
Враховуючи зміст постанови Верховного Суду від 17 листопада 2021 року, судді Яремко В. В. та Усик Г. І. вже висловили правову позицію щодо правомірності звільнення ОСОБА_1 як члена виборного профспілкового органу у справі № 207/831/20, що унеможливлює повторний розгляд справи цими ж суддями.
За правилом пункту 5 частини першої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.
Відповідно до частин першої, другої статті 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.
У пункті першому статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожна людина має право на справедливий і відкритий розгляд справи незалежним і безстороннім судом упродовж розумного строку, встановленого законом.
Як зазначає Європейський суд з прав людини у рішенні від 24 травня 1989 року у «Справі Гаусшильдта», найголовніше - це довіра, яку в демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості (Hauschildt Case, заява № 11/1987/134/188, § 48).
Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини об`єктивно безстороннім є судовий орган, діяльність якого відповідає таким критеріям: забезпечується не лише здійснення правосуддя, а й зовнішній вияв того, що відбувається; суддею створено достатні гарантії для усунення об`єктивно виправданих підстав (і навіть потенційної можливості) побоюватися, що він, незалежно від особистої поведінки, не є безстороннім.
Наявність безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого законного сумніву з цього приводу (Hauschildt Case, № 11/1987/134/188, § 46).
Згідно з пунктом 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, які схвалені резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року, суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.
Щодо оцінки наявності підстав для самовідводу за суб`єктивним критерієм, то відсутні підстави стверджувати, що судді Верховного Суду Яремко В. В. та Усик Г. І. виявляють особисту упередженість. Презумпція особистої неупередженості судді діє, допоки не з`являться докази на користь протилежного.
Згідно з об`єктивним критерієм потрібно встановити, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді. Вирішальним при цьому є те, чи можуть існувати побоювання учасників справи при розгляді справи щодо відсутності безсторонності у певного судді, що об`єктивно виправдані.
Висновки щодо вирішення відводу суддів
З огляду на викладене та ураховуючи, що судді Яремко В. В. та Усик Г. І. брали участь у розгляді справи № 207/831/20 (провадження № 61-8057св21) за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 07 квітня 2021 року, предметом якої була оцінка незаконності звільнення із займаної посади, зокрема у зв`язку з недотриманням процедури звільнення працівника, який є членом виборного профспілкового органу, та висловили свою правову позицію щодо застосування норм матеріального права в цій частині, з метою уникнення будь-яких сумнівів в об`єктивності та неупередженості суддів під час розгляду касаційної скарги у справі № 207/831/20 (касаційне провадження № 61-11014ск22) та забезпечення довіри учасників справи, колегія суддів зробила висновок про наявність правових підстав для задоволення заяви про самовідвід суддів Яремка В. В. та Усика Г. І. та передачі касаційної скарги ОСОБА_1 для проведення повторного автоматизованого розподілу.
Керуючись статтями 36, 39, 40 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Заяву про самовідвід суддів Яремка В. В. та Усика Г. І. задовольнити.
Відвести суддів Яремка В. В. та Усика Г. І. від участі у розгляді касаційної скарги ОСОБА_1 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 04 жовтня 2022 року у цивільній справі № 207/831/20 за позовом  ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат» про визнання незаконним встановлення змін істотних умов праці та їх скасування, відновлення попередніх умов праці з повним робочим тижнем і повним робочим часом та посадового окладу, чинного до введення змін істотних умов праці; про визнання днями вимушеного прогулу вільні дні, встановлені незаконним введенням змін істотних умов праці; про стягнення невиплаченої заробітної плати (з проведенням індексації) в результаті незаконного встановлення змін істотних умов праці в розмірі посадового окладу, чинного до введення змін істотних умов праці; про визнання незаконним наказу про звільнення та його скасування, про поновлення на роботі; про скасування у трудовій книжці запису про звільнення та внесення запису про поновлення на роботі; про визнання днями вимушеного прогулу всі дні, з дати звільнення до дати ухвалення рішення суду; про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу після звільнення; про стягнення вихідної допомоги за порушення власником законодавства про працю, умов трудового та колективного договорів; про відшкодування майнових витрат та моральної шкоди.
Передати цивільну справу № 207/831/20 за позовом  ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат» за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 04 жовтня 2022 року для здійснення повторного автоматизованого розподілу.
Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття і оскарженню не підлягає.
 
Судді                                                                                                           В. В. Яремко

                                                                                                                      А. С. Олійник

                                                                                                                      Г. І. Усик