КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД  
                        
Справа № 760/20766/20                                                           Головуючий у 1-й інст. - Шереметьєва Л.А.
Апеляційне провадження 22-ц/824/4424/2022                                                       Доповідач - Рубан С.М.

 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И
 
       27 вересня 2022 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
                                   головуючого судді          Рубан  С.М.
                                   суддів                     Заришняк Г.М., Кулікова С.В.
                                          при секретарі              Загородній С.А.
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргупредставника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 17 листопада 2021 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні майном, стягнення матеріальної та моральної шкоди,-
 
В С Т А Н О В И В :
 
Позивач звернувся до Солом`янського районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні майном, стягнення матеріальної та моральної шкоди, в якому просив усунути перешкоди у користуванні належним йому будинком шляхом зобов`язання відповідача знести самочинно зведену прибудову до будинку, спортзал та другий поверх,  стягнути з відповідача 1 555 000 грн матеріальної шкоди та стягнути з відповідача 500 000 грн моральної шкоди.

          У грудні 2020 року представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про призначення судово - будівельно технічної експертизи.
 
Посилався на те, що для з'ясування викладених у позовній заяві та зазначення розміру матеріальної шкоди, необхідно провести експертизу.
 
Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 17 листопада 2021 року клопотання представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 про призначення судово  будівельно  - технічної експертизи  - задоволено.
 
Призначено у справі за позовом  ОСОБА_3 судово  будівельно - технічну експертизу, на вирішення якої поставлено наступні питання:
 
-  Який технічний стан має будинок  АДРЕСА_1 і чи не перебуває він у аварійному стані?
 
2.Чи має будинок зовнішні та внутрішні пошкодження?
 
3.Якщо так, які саме пошкодження і яка причина їх виникнення?
 
4.Чи може бути причиною зовнішніх та внутрішніх пошкоджень у будинку, за їх наявності, роботи з реконструкції будинку  

АДРЕСА_2 .Якщо так, яка матеріальна шкода завдана власнику будинку АДРЕСА_1 внаслідок їх проведення?
 
Проведення судово  будівельно  - технічної експертизи доручено Київському науково - дослідному інституту судових експертиз (м. Київ, вул. Смоленська,6).
 
Витрати за проведення експертизи покладено на позивача ОСОБА_3 .
 
Не погоджуючись з ухвалою суду 13 грудня  2022 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2  подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 17 листопада 2021 року та  направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
         Посилається на те, що у матеріалах справи відсутній обґрунтований висновок надання якого потребує спеціальних знань, а саме будівельно - технічної експертизи на підтвердження визначення розміру матеріального збитку, завданого позивачеві та причинно - наслідкового зв`язку, а саме що внаслідок здійснення відповідачем будівництва житлового будинку на суміжній земельній ділянці позивачу завдано шкоду.
       Крім того, посилається на те, що ухвала Солом`янського районного суду міста Києва від 17 листопада 2021 року про призначення судової - будівельно - технічної експертизи винесена з грубим порушенням ст. ст. 83,84, 103, 106 ЦПК України без обґрунтування неможливості подання експертного висновку з боку позивача.
         Від позивача відзив на апеляційну скаргу не надходив.
 
   В судовому засіданні представник ОСОБА_1 - ОСОБА_5 підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі та просив задовольнити.
 
Інші учасники  справи в судове засідання не з`явились, про час і місце розгляду справи повідомлені належно, тому в порядку ч. 2 ст. 372 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розгляду справи.
 
Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, пояснення осіб які з`явились в судове засідання, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, дійшла наступного висновку.
 
Задовольняючи клопотання представника позивача про призначення експертизи суд першої інстанції виходив з того, що  сукупність обставин, що зазначені у ст. 103 ЦПК України в даному випадку наявна, оскільки для з`ясування обставин, що мають значення для справи необхідні спеціальні знання.
 
Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.
Виходячи з положень статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відповідно до  п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 103 ЦПК України, суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:
1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;
2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.
Відповідно до ч. 1, 2, 5 ст. 106 ЦПК України, учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення.
Порядок проведення експертизи та складення висновків експерта за результатами проведеної експертизи визначається відповідно до чинного законодавства України про проведення судових експертиз.
У висновку експертизи зазначається, що висновок підготовлено для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок.
Апеляційним судом  встановлено, що в провадженні Солом`янського районного суду міста Києва перебуває цивільна справа за позовом  ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні майном, стягнення матеріальної та моральної шкоди.
Із змісту заявлених вимог є відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок самовільного будівництва ОСОБА_6   на земельній ділянці, яка перебуває у власності ОСОБА_3  у розмірі 2 050 000 грн, які складаються з: 1 550 000 грн - матеріальних збитків; 500 000 грн - моральної шкоди.
За ч.2 ст.77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Призначаючи експертизу, суд першої інстанції виходив з приписів п.1 ч.1 ст. 103 ЦПК України  та врахував, що для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання.
Такі висновки відповідають обставинам справи та вимогам закону.
Доводи апеляційної скарги про те, що ухвала Солом`янського районного суду міста Києва від 17 листопада 2021 року про призначення судової - будівельно - технічної експертизи винесена з грубим порушенням ст. ст. 83,84, 103, 106 ЦПК України без обґрунтування неможливості подання експертного висновку з боку позивача, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки відповідно до ч.1 ст. 106 ЦПК України учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення, але це не є обов`язком учасника справи.
Крім того, судом  вірно встановлено, що сторонами не подавались висновки експертів з тих само питань, а тому задовольняючи клопотання про призначення експертизи уданій справі, суд не порушив ст. 103 ЦПК України.
Твердження скаржника про те, що  судом першої інстанції не зазначено аргументів, мотивів або доводів щодо призначення експертизи, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки відповідно до рішення Європейського суду з прав людини, у справі «Серявін та інші проти України» рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2010 року вказано: «хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення».
Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського Суду як джерело права.
 «Європейський суд з прав людини зауважив, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
За встановлених обставин доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи та порушення прав скаржника.
Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не впливають на правильність постановленої ухвали.
Оскільки ухвала суду постановлена з дотриманням норм процесуального права, колегія суддів не вбачає підстав для скасування.
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 376, 381-384 ЦПК України, суд,-
П О С Т А Н О В И В:
 
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - залишити без задоволення.
 
Ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 17 листопада 2021 року - залишити без змін.
 
       Постанова набирає законної сили з дня прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків встановлених п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України.
 
            Повний текст постанови складено  17  жовтня 2022 року.
 
              Головуючий                  
                   
              Судді