Ухвала
 
31 жовтня 2022 року
м. Київ
 
справа № 610/1154/21
 
провадження № 61-5983ск22
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Лідовця Р. А. (суддя-доповідач), Воробйової І. А.,                 Черняк Ю. В., 
 
розглянув клопотання про поновлення строку на оскарження судового рішення та касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Балаклійського районного суду Харківської області від 15 вересня 2021 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 30 травня 2022 року                          у справі за позовом ОСОБА_1 до Військової                      частини НОМЕР_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У квітні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.
 
Рішенням Балаклійського районного суду Харківської області від 15 вересня 2021 року, залишеним без змін постановою Полтавського апеляційного суду від 30 травня 2022 року, у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
 
У липні 2022 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Балаклійського районного суду Харківської області від 15 вересня 2021 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 30 травня 2022 року з пропуском строку на касаційне оскарження судового рішення, оскільки згідно з поштовим штемпелем на конверті касаційна скарга відправлена до Верховного Суду                    30 червня 2022 року.
 
Ухвалою судді Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду                      від 14 липня 2022 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху                з наданням строку для усунення недоліків. Запропоновано заявнику подати заяву про поновлення строку на касаційне оскарження та надати докази поважності причин його пропуску; доплатити судовий збір за подання касаційної скарги та надати документ, що підтверджує його сплату; уточнити касаційну скаргу, в якій повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 ЦПК України підстави (підстав) та направити на адресу Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду уточнену редакцію касаційної скарги з доданими до неї матеріалами відповідно до кількості учасників справи. Зазначено строк виконання ухвали, а також попереджено про наслідки її невиконання.
 
У наданий суддею Касаційного цивільного суду у складі Верховного Судустрок ОСОБА_1. направив матеріали на усунення недоліків, зазначених                    в ухвалі Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 14 липня 2022 року.
 
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
У заяві про поновлення строку на касаційне оскарження ОСОБА_1 просить поновити строк на касаційне оскарження судового рішення,                              з посиланням на те, що процесуальний строк пропущено з поважних причин, оскільки він проживає у м. Балаклея Харківської області, а проведення на території Балаклійської територіальної громади бойових дій з відсічі збройної агресії Російської Федерації проти України відсутність у м. Балаклея інтернету, зв`язку ускладнює своєчасне звернення до суду зі скаргами, заявами та зв`язок з адвокатом. Зважаючи на незначний пропуск строку на касаційне оскарження судового рішення, просить заяву задовольнити.
 
Згідно із частиною першою та другою статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
 
Оскаржувана постанова Полтавського апеляційного суду прийнята 30 травня 2022 року (інформація про дату складення повного тексту відсутня), тому останнім днем на касаційне оскарження судового рішення є 29 червня                2022 року, тобто касаційну скаргу подано до суду касаційної інстанції                          на 31 день.
 
Разом із цим, стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.
 
Надмірний формалізм у трактуванні національного процесуального законодавства, згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, визнається ним неправомірним обмеженням права на доступ до суду (як елементу права на справедливий суд згідно зі статтею 6 Конвенції).
 
Європейський суд з прав людини у рішенні від 04 грудня 1995 року у справі «Беллет проти Франції» зазначив, що стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права                 в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.
 
Зважаючи на те, що визначений частиною другою статті 390 ЦПК України процесуальний строк пропущено лише на один день, ураховуючи співмірність тривалості такого пропуску із правом заявника на касаційне оскарження судового рішення, пропущений процесуальний строк слід поновити.
 
У касаційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить рішення Балаклійського районного суду Харківської області                          від 15 вересня 2021 року та постанову Полтавського апеляційного суду                  від 30 травня 2022 року скасувати та направити справу на новий розгляд до районного суду.
 
Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.
 
Відповідно до абзаців першого, другого пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав). У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.
 
Згідно із частиною восьмою статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.
 
Підставою касаційного оскарження зазначених судових рішень ОСОБА_1 вказує неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме застосування апеляційним судом норм права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду              від 01 грудня 2021 року у справі № 373/651/20, що передбачено пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України.
 
Також ОСОБА_1 вказує на порушення судами норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, оскільки суди не дослідили зібрані у справі докази (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).
 
Касаційна скарга ОСОБА_1 подана у передбачений статтею 390 ЦПК України строк та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України.
 
Пунктом 1 частини шостої статті 19 ЦПК України визначено, що малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
 
Касаційна скарга подана у справі, яка на підставі пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України є малозначною.
 
Проте, з огляду на доводи касаційної скарги ОСОБА_1 та оскаржувані судові рішення суду, вона стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, тому                                 є підстави для відкриття касаційного провадження.
 
Ураховуючи наведене, касаційне провадження у цій справі слід відкрити.
 
Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення задовольнити.
 
Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження судового рішення.
 
Відкрити касаційне провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про відшкодування матеріальної            та моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Балаклійського районного суду Харківської області від 15 вересня 2021 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 30 травня            2022 року.
 
Витребувати з Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області цивільну справу № 610/1154/21.
 
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк 
до 01 грудня 2022 року.
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                         Р. А. Лідовець

                                                                                                                      І. А. Воробйова

Ю. В. Черняк