УХВАЛА

27 жовтня 2022 року 
м. Київ

cправа №  910/1070/21 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Чумака Ю. Я. - головуючого, Дроботової Т. Б., Багай Н.О., 
перевіривши матеріали касаційної скарги Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)  
на постанову Північного апеляційного господарського суду від 09.12.2021 у справі
за позовом Товариства з додатковою відповідальністю «УКРЕНЕРГОПРОМ»                                                             
до 1. Київської міської ради, 2. Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації),  
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів  - Благодійна організація "Київський еко-технократичний благодійний фонд "Дімай",
про визнання припиненим права користування земельною ділянкою та зобов`язання вчинити дії,  
ВСТАНОВИВ:

12.10.2022 до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на постанову Північного апеляційного господарського суду від 09.12.2021 у справі № 910/1070/21, подана 06.10.2022 разом із клопотанням про поновлення строку на касаційне оскарження. 
21.10.2022 від Товариства з додатковою відповідальністю «УКРЕНЕРГОПРОМ» надійшли заперечення проти відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на постанову Північного апеляційного господарського суду від 09.12.2021 у справі № 910/1070/21, в якому позивач просить відмовити у задоволенні клопотання Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про поновлення строку на касаційне оскарження Північного апеляційного господарського суду від 09.12.2021 у справі № 910/1070/21 та відмовити у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 5 частини 1 статті 293 Господарського процесуального кодексу України.  
Перевіривши матеріали касаційної скарги та оцінивши доводи, що викладені  Товариством з додатковою відповідальністю «УКРЕНЕРГОПРОМ» у запереченнях проти відкриття касаційного провадження, Суд вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без руху з огляду на таке. 
Згідно з частиною 4 статті 290 Господарського процесуального кодексу України до касаційної скарги додаються, зокрема, документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Правові засади справляння судового збору, платники, об`єкти, розміри ставок судового збору, порядок сплати та звільнення від сплати судового збору встановлено Законом України "Про судовий збір".
За приписами статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Відповідно до підпункту 5 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір", за подання до господарського суду касаційної скарги на рішення суду розмір ставки судового збору складає 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.
Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" (у редакції, чинній на час подання позовної заяви у цій справі) ставка судового збору, що підлягає сплаті при поданні позовної заяви майнового характеру, становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а з позовної заяви немайнового характеру - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб. 
Як убачається з відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень, позов у цій справі поданий у 2021 році, предметом якого 1) визнання припиненим права тимчасового довгострокового користування ТДВ «УКРЕНЕРГОПРОМ» земельною ділянкою загальною площею 18 558 кв. м. кадастровий номер 8000000000:90:116:0003, розташованою за адресою: вул. Промислова, 4 у м. Києві, яке виникло на підставі Договору на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) від 02.06.1997, зареєстрованого у книзі договорів на право тимчасового користування землею за № 90-5-00023, укладеного між Київською міською державною адміністрацією та Відкритим акціонерним товариством «УКРЕНЕРГОПРОМ»; 2) зобов`язання Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) внести інформацію про припинення права користування ТДВ «УКРЕНЕРГОПРОМ» земельною ділянкою кадастровий номер 8000000000:90:116:0003 до міського земельного кадастру (автоматизованої системи програмного комплексу «Кадастр») - виключити відомості про ТДВ «УКРЕНЕРГОПРОМ» з міського земельного кадастру (автоматизованої системи програмного комплексу «Кадастр») як про суб`єкта речового права (орендаря) на земельну ділянку кадастровий номер 8000000000:90:116:0003. 
Відповідно до статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2021 рік", розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2021 становив 2 270, 00 грн. 
З урахуванням викладеного при поданні касаційної скарги мав бути сплачений судовий збір у сумі 9 080, 00 грн  (4 540,00  грн х 200%). 
Проте, в порушення зазначених вимог, до касаційної скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку та розмірі.
У зв`язку з цим, з метою усунення допущених недоліків оформлення касаційної скарги скаржнику слід сплатити судовий збір у сумі  9 080, 00 грн, який має бути перерахований за реквізитами, що зазначені на офіційному сайті Верховного Суду в розділі "Судовий збір" та надати належні докази сплати судового збору касаційному суду. 
Відповідно до абзацу 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 310 цього Кодексу.
Приписами частини 3 статті 311 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.
Відповідно до пункту 5 частини другої статті 290 Господарського процесуального кодексу України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).
Таким чином, із огляду на зміст наведених вимог процесуального закону при касаційному оскарженні судових рішень з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 287 цього Кодексу, касаційна скарга має містити: 
пункт 1) - формулювання висновку щодо застосування норми права із зазначенням цієї норми права з викладенням правовідносин, у яких ця норма права застосована, а також покликання на постанови Верховного Суду, в яких зроблено інший (який саме) висновок щодо застосування цієї ж норми права та в яких правовідносинах; 
пункт 2) - обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні, із зазначенням такого правового висновку, описом правовідносин та мотивів такого обґрунтування відступлення; 
пункт 3) - зазначення норми права щодо якої відсутній висновок її застосування із конкретизацією правовідносин, в яких цей висновок відсутній. 
У разі оскарження судового рішення з підстави, передбаченої пунктом 4 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України, касаційна скарга має містити зазначення обставин, наведених у частинах 1, 3 статті 310 Господарського процесуального кодексу України.
Відповідно до частини 1 статті 300 Господарського процесуального кодексу України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. 
У касаційній скарзі скаржник, зокрема зазначає, що при прийнятті оскаржуваної постанови суд апеляційної інстанції не врахував ви    сновки, викладені у поста    новах Великої Палати  Верховного Суду від 04.12.2018 у справі № 910/18560/16, від 03.04.2019 у справі №     921/158/18, та у постановах Верховного Суду від 01.12.2020 у справі №921/99/18 та від 20.10.2020 у справі № 927/57/19.  
Разом з тим, скаржнику слід обґрунтувати підставу касаційного оскарження, передбачену пунктом 1 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України, згідно з якими касаційна скарга має містити формулювання висновку щодо застосування норми права із зазначенням цієї норми права.  
Ураховуючи викладене касаційна скарга, подана без додержання відповідних вимог чинного процесуального законодавства, підлягає залишенню без руху на підставі частини 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до статті 288 Господарського процесуального кодексу України касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині четвертій статті 293 цього Кодексу. 
Оскаржувана постанова Північного апеляційного господарського суду ухвалена 09.12.2021, повний текст підписано 12.01.2022, отже з цього моменту почався перебіг двадцятиденного строку, встановленого для її оскарження в касаційному порядку. Таким чином, останнім днем для подання касаційної скарги на постанову було 01.02.2022, після цього процесуальний строк вважається таким, що пропущений.
Із касаційною скаргою скаржник звернувся 06.10.2022, про що свідчить дата на поштовому конверті, в якому касаційна скарга надійшла на адресу Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, тобто після перебігу строку встановленого для подання касаційної скарги, передбаченого Господарським процесуальним кодексом України.  
В обґрунтування клопотання про поновлення строку скаржник долучив копію першого аркушу оскаржуваної постанови з вхідним реєстраційним штампом про отримання саме 16.09.2022 оскаржуваної постанови.  
Відповідно до пункту 1 частини 4 статті 290 Господарського процесуального кодексу України до касаційної скарги додаються, зокрема, докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції, за наявності.
Враховуючи, що доводи, які зазначені у клопотанні про поновлення строку на касаційне оскарження про те, що заявник отримав саме 16.10.2022 копію оскаржуваної постанови не підтверджені належними доказами, а саме, конвертом з штриховим кодовим ідентифікатором та з відбитком календарного штемпелю, тому є неповажними. 
Долучену до матеріалів касаційної скарги копію першої сторінки оскаржуваної постанови з вхідним реєстраційним штампом про отримання саме 16.10.2022 оскаржуваної постанови, Суд до уваги не приймає, оскільки наданий доказ -  є неналежним, з огляду на те, що дана відмітка проставляється власноруч Скаржником, який є зацікавленою особою, а не незалежним органом. 
Відповідно до частини 3 статті 292 Господарського процесуального кодексу України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 288 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку. 
За таких обставин, заявнику касаційної скарги необхідно надати докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції або навести інші підстави для поновлення строку.
Враховуючи викладене, касаційна скарга подана без додержання відповідних вимог процесуального законодавства, а тому підлягає залишенню без руху на підставі частини 3 статті 292 Господарського процесуального кодексу України.   
Керуючись статтями        234,        290,       292  Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) залишити без руху та надати скаржнику строк для усунення недоліків до 11.11.2022, але строк виконання цієї ухвали не може перевищувати десяти днів з дня вручення її скаржникові. 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                          Ю .Я. Чумак

Судді                                                                                                    Т. Б. Дроботова

                                                                                                                                     Н. О. Багай