УХВАЛА

03 листопада 2022 року 
м. Київ

cправа №  910/19251/20 

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду Селіваненка В.П., 
розглянувши матеріали касаційної скарги товариства з обмеженою відповідальністю "БаДМ" (далі - ТОВ "БаДМ") та товариства з обмеженою відповідальністю "БаДМ-Б" (далі - ТОВ "БаДМ-Б")
на постанову Північного апеляційного господарського суду від 06.09.2022 
за позовом: ТОВ "БаДМ";
ТОВ "БаДМ-Б"
до Антимонопольного комітету України (далі - АМК)
про визнання частково недійсним рішення,

ВСТАНОВИВ:

11.10.2022 (згідно з поштовими відмітками на конверті) ТОВ "БаДМ" та ТОВ "БаДМ-Б" звернулися до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просять скасувати постанову Північного апеляційного господарського суду від 06.09.2022 у справі №910/19251/20 і передати справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. Також скаржники просять поновити строк на касаційне оскарження.

Зі змісту касаційної скарги вбачається, що, обґрунтовуючи підстави для відкриття касаційного провадження, передбачені пунктами 1, 2, 4 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), скаржники зазначають:
суд апеляційної інстанцій в оскаржуваному судовому рішенні неправильно застосував норми матеріального права, а саме статтю 1, пункт 1 частини другої статті 6, статтю 8, частини першу, четверту статті 52, статтю 59 Закону України "Про захист економічної конкуренції" без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду у справах №№910/21751/16, 910/13306/18, 904/6505/17, 910/870/18, 910/13306/18, 910/933/18, 910/1376/18, 910/12464/18, 910/17891/19; 
необхідно відступити від висновку щодо застосування статей 6 та 8 Закону України "Про захист економічної конкуренції" у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду від 09.08.2022 у справі №910/508/21 та застосованого судом апеляційної інстанції;
судом апеляційної інстанції порушено норми процесуального права, а саме статті 2, 73, 76, 77, 86, 210, 236 ГПК України, що унеможливило встановлення фактичних обставин відсутності порушення позивачами економічної конкуренції та винесення оскаржуваного рішення АМК виключно на припущеннях, які протирічать дійсним фактам, встановленим судом першої інстанції, що відповідно до частини третьої статті 310 ГПК України є безумовною підставою для скасування та направлення справи на новий розгляд.

Перевіривши матеріали касаційної скарги, Касаційний господарський суд дійшов висновку про залишення її без руху з огляду на таке.

Згідно з пунктами 1-4 частини третьої статті 310 ГПК України, на яку посилається скаржник, підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, на які посилається скаржник у касаційній скарзі, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо: суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 287 цього Кодексу; або суд розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу, яка підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження; або суд необґрунтовано відхилив клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи; або суд встановив обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів.

З огляду на принципи диспозитивності, рівності, змагальності та межі касаційного перегляду закріплені у статті 300 ГПК України, Суд не наділений повноваженнями доповнювати касаційну скаргу міркуваннями, які скаржник не навів у її тексті, або самостійно визначати конкретну підставу.

Суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права (частина перша статті 300 ГПК України). 

Якщо скаржник вважає, що судом апеляційної інстанції порушено норми процесуального права щодо не дослідження зібраних у справі доказів, або необґрунтованого відхилення клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, або встановлення обставин, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів, у касаційній скарзі скаржник повинен чітко зазначити: які саме докази суд не дослідив у справі та обґрунтувати, яким чином саме це унеможливило встановлення обставин, що мають значення для правильного вирішення справи; які саме клопотання були відхилені судом; які обставини встановлені судом  на підставі недопустимих доказів, та чому, на думку скаржника, останні є недопустимими.

При цьому скаржником у касаційній скарзі чітко не зазначено підстави, передбачені частиною третьою статті 310 ГПК України, для обов`язкового скасування постанови Північного апеляційного господарського суду від 06.09.2022 у справі 910/19251/20 та направлення справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Згідно з частиною другою статті 292 ГПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Відповідно до частини другої статті 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Таким чином, суд касаційної інстанції зазначає, що ТОВ "БаДМ" та ТОВ "БаДМ-Б" необхідно чітко не зазначено підстави, передбачені частиною третьою статті 310 ГПК України.

Враховуючи викладене, касаційна скарга подана без додержання відповідних вимог процесуального законодавства, а тому підлягає залишенню без руху на підставі частини другої статті 292 ГПК України.

Керуючись статтями 174, 234, 290, 292 ГПК України, Верховний Суд

У Х В А Л И В:

1. Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "БаДМ" та товариства з обмеженою відповідальністю "БаДМ-Б" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 06.09.2022 у справі №910/19251/20 залишити без руху.

2. Надати товариству з обмеженою відповідальністю "БаДМ" та товариству з обмеженою відповідальністю "БаДМ-Б" строк для усунення недоліків касаційної скарги тривалістю не більше 10 днів з дня вручення цієї ухвали. Документи про усунення недоліків направляти до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду за адресою: м. Київ, вул. О. Копиленка, 6 або через особистий кабінет в системі "Електронний суд".

3. Повідомити скаржників, що з 05.10.2021 офіційно розпочали функціонування три підсистеми (модулі) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: "Електронний кабінет", "Електронний суд", підсистема відеоконференцзв`язку, у зв`язку з чим відповідно до частини шостої статті 6 ГПК України адвокати, нотаріуси, приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, державні органи, органи місцевого самоврядування та суб`єкти господарювання державного та комунального секторів економіки реєструють офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі в добровільному порядку.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя                                                                                                                                               В. Селіваненко