Справа № 455/1109/20                        Головуючий у 1 інстанції: Карнасевич Г.І. 
Провадження № 22-ц/811/675/22                Доповідач в 2-й інстанції: Шандра М. М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

18 жовтня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі: 
головуючого судді: Шандри М.М.
суддів: Левика Я.А., Крайник Н.П.
секретаря Колич Х.Б.
за участю ОСОБА_1 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1   на ухвалу Самбірського міськрайонного суду Львівської облаті від 03 лютого 2022 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії та рішення державних виконавців про визнання дій неправомірними, скасування постанови про відкриття виконавчого провадження та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження,
ВСТАНОВИЛА:
27 серпня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою про визнання дій неправомірними, скасування постанови про відкриття виконавчого провадження, скасування постанови про закінчення виконавчого провадження, в якій просив:
- визнати неправомірними дії старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Сколівського районного управління юстиції (тепер Сколівського РВ ДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Львова Радевича В.Ф.), пов`язані з відкриттям виконавчого провадження № 50060605;
- скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження № 50060605, винесену 05 лютого 2016 року старшим державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Сколівського районного управління юстиції (тепер Сколівського РВ ДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Радевичем В.Ф.;
- скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження № 50060605, винесену 07 травня 2020 року головним державним виконавцем Сколівського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Кізимою Ю.М.
В обґрунтування скарги зазначає, що на підставі виконавчого листа № 1, виданого 20 січня 2016 року Старосамбірським районним судом Львівської області у справі № 455/785/14-ц про стягнення з ТзОВ «Мрія» 7361 грн на відшкодування майнової шкоди та 103 456 грн та відшкодування моральної шкоди, а всього 110 817 грн, на користь ОСОБА_2 , старшим державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Сколівського районного управління юстиції Радевичем В.Ф. 05 лютого 2016 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 50060605.
У виконавчому листі № 1, виданому 20 січня 2016 року Старосамбірським районним судом Львівської області у справі № 455/785/14-ц, неправильно зазначено місцезнаходження боржника ТзОВ «Мрія», а саме вказано населений пункт смт. Славсько, якого не існує. Згідно облікової картки на офіційному сайті Верховної Ради України такий населений пункт має назву смт. Славське. Крім того, невірно зазначено дату і номер рішення, згідно з яким видано виконавчий документ, а саме: замість рішення Апеляційного суду Львівської області від 23 грудня 2015 року вказано рішення Старосамбірського районного суду Львівської області від 24 червня 2015 року, яке скасовано судом апеляційної інстанції.
Вважає, що в даному випадку державний виконавець Радевич В.Ф. зобов`язаний був відмовити у відкритті виконавчого провадження у зв`язку з невідповідністю виконавчого документа вимогам, передбаченим ч.1 ст.18 цього Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції від 21 квітня 1999 року № 606-ХІХ), оскільки таке було відкрито у спосіб, який суперечить п. 6 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції від 21 квітня 1999 року № 606-ХІХ), а тому неправомірність дій державного виконавця при відкритті виконавчого провадження тягне за собою незаконність постанови про відкриття виконавчого провадження № 50060605 від 05 лютого 2016 року та постанови про закінчення виконавчого провадження № 50060605, винесеної 07 травня 2020 року Головним державним виконавцем Сколівського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Кізимою Ю.М.
Крім того, вважає, що постанова про закінчення виконавчого провадження винесена за відсутності для цього підстав, оскільки ТзОВ «Мрія», не маючи коштів на банківських рахунках, не перерахувало кошти на погашення боргових зобов`язань. Ці кошти перерахувала інша особа, яка не є боржником у даному виконавчому провадженні, що стверджується платіжними дорученнями, які знаходяться у Сколівському РВ ДВС. Він намагався оскаржити постанову про закінчення виконавчого провадження уСколівському районному суді Львівської області, але ухвалою суду від 14 серпня 2020 року відмовлено у задоволенні його скарги, мотивуючи тим, що така скарга підсудна Старосамбірському районному суду Львівської області.
Оригінали виконавчого листа Старосамбірського районного суду Львівської області № 1 від 20 січня 2016 року, постанови про відкриття виконавчого провадження № 50060605 від 05 лютого 2016 року, постанови про закінчення виконавчого провадження № 50060605 від 07 травня 2020 року, знаходяться у Сколівському РВ ДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів).
Такі дії, на його думку, є неправомірними та суперечать вимогам закону. Що стосується інших постанов в рамках спірного відкритого виконавчого провадження, то вони є похідними від незаконної постанови про відкриття провадження і постанови про закриття виконавчого провадження, також підлягають скасуванню.
На підставі наведеного просив задовольнити його скаргу. 
Ухвалою Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 03 лютого 2022 року в задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії та рішення державних виконавців про: визнання неправомірними дій старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Сколівського районного управління юстиції (тепер Сколівського РВ ДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Радевича В.Ф., пов`язані із відкриттям виконавчого провадження № 50060605; скасування постанови про відкриття виконавчого провадження № 50060605, винесеної 05 лютого 2016 року старшим державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Сколівського районного управління юстиції (тепер Сколівського РВ ДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Радевичем В.Ф.; скасування постанови про закінчення виконавчого провадження № 50060605, винесеної 07 травня 2020 року Головним державним виконавцем Сколівського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Кізимою Ю.М., відмовлено.
Вказане судове рішення в апеляційному порядку оскаржив ОСОБА_1 .
В апеляційній скарзі посилається на незаконність та необґрунтованість ухвали суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права. 
Вважає, що в порушення ст. 263 ЦПК України суд першої інстанції не навів мотивів відхилення аргументів заявника ОСОБА_1 , наведених у скарзі, а взяв до уваги тільки аргументи суб`єкта оскарження. Зокрема, в його скарзі зазначено, що державний виконавець Радевич В.Ф. виніс постанову про відкриття виконавчого провадження № 50060605 від 05 лютого 2016 року у спосіб, який суперечить п. 6 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції від 21 квітня 1999 року №606-XIX), та розпочав здійснювати примусове виконання рішення Старосамбірського районного суду Львівської області від 24 червня 2015 року, яке скасовано рішенням Апеляційного суду Львівської області від 23 грудня 2015 року, чим порушив права та інтереси боржника ТОВ «Мрія».
Постанова про закінчення виконавчого провадження від 07 травня 2020 року винесена головним державним виконавцем Сколівського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Кізимою Ю.М. за відсутності для цього підстав, оскільки ТзОВ «Мрія», не маючи коштів на банківських рахунках, та не уповноважуючи жодних інших осіб, не перерахувало коштів стягувачу на погашення боргових зобов`язань. Ці кошти перерахувала інша особа, яка не є боржником у даному виконавчому провадженні. Разом з тим із платіжних доручень № 1538 від 28.04.2020, від 06.05.2020 № 1585, від 06.05.2020 № 1586 не вбачається, що ТзОВ «Мрія» сплатила заборгованість на рахунки державної виконавчої служби для їх перерахунку стягувачу ОСОБА_2 . 
Тому відмовляючи у задоволенні його скарги суд обмежився лише узагальнюючою фразою про те, що ним не надано жодних належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів, які б підтверджували протиправність дій державного виконавця під час здійснення виконавчого провадження по примусовому виконанню рішення суду.
Крім того, зазначає, що суд першої інстанції вказав, що в його скарзі від 27.08.2020 не зазначено питання про поновлення строку на оскарження постанов про відкриття та закінчення виконавчого провадження № 50060605. При цьому суд відкрив провадження за його скаргою без жодних зауважень і в подальшому не розглянув його заяву про поновлення строку звернення до суду зі скаргою на рішення державних виконавців, яка подана ним до суду в серпні 2021 року.
Таким чином, на думку апелянта, суд не надав всі відповіді на всі доводи скарги, чим порушив вимоги ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі як мотивування судового рішення.
Також, вважає, що суд першої інстанції не дослідив виконавчий лист, на підставі якого було відкрито виконавче провадження № 50060605, рішення Апеляційного суду Львівської області від 23 грудня 2015 року, яким скасовано рішення суду першої інстанції, платіжні доручення № 1538 від 28.04.2020, від 06.05.2020 № 1585, від 06.05.2020 № 1586, не вирішив його клопотання про витребування у відділі ДВС у Стрийському районі платіжні документи про перерахунок коштів на відшкодування заборгованості стягувачу та не встановив особу, яка сплатила заборгованість замість боржника ТзОВ «Мрія», що призвело до неповноти дослідження доказів та обставин у справі, а також до прийняття помилкового висновку.
Просить ухвалу суду скасувати та ухвалити нову постанову, якою скаргу задовольнити.
У відзиві на апеляційну скаргу Сколівський РВ ДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Львова просить залишити скаргу без задоволення. 
В судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу з підстав, викладених у ній. Представник Сколівського РВ ДВС у судове засідання не з`явився, належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, тому його неявка відповідно до положень ч.2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з таких підстав.
Згідно із ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.1, ч.6 ст. 81 ЦПК України).
Згідно із ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. 
Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Колегія суддів вважає, що ухвала суду таким вимогам не повністю відповідає.
Відповідно до ст. 447 Цивільного процесуального кодексу України, яка кореспондується з статтею 74 Закону України «Про виконавче провадження», сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.
Відповідно до положень статті 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду: а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.
Такі строки є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно із скаргою або викладається в скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії або бездіяльність приватного виконавця суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх з`ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи. 
За змістом ст.127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. 
Відповідно до ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документа, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
У своїй скарзі від 27 серпня 2020 року ОСОБА_1 просив визнати неправомірними дії старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Сколівського районного управління юстиції, пов`язані з відкриттям виконавчого провадження № 50060605; скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження № 50060605, винесену 05 лютого 2016 року; скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження № 50060605, винесену 07 травня 2020 року.
Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 вчасно отримав постанову про відкриття виконавчого провадження № 50060605, винесену 05 лютого 2016 року, що підтверджується долученою до матеріалів справи копією його заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню від 10 лютого 2016 року, до якої ним було долучено копію оскаржуваної постанови про відкриття виконавчого провадження (а.с. 111-112 т.1).
Крім того, в судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_1 ствердив, що про відкриття виконавчого провадження № 50060605 йому відомо з 2016 року.
Встановлено, що ОСОБА_1 у травні 2020 року звертався до Сколівського районного суду Львівської області із скаргою, в якій серед іншого просив визнати незаконною постанову про закінчення виконавчого провадження від 07 травня 2020 року у виконавчому провадженні № 50060605 (а.с. 22-23 т.1).
Ухвалою Сколівського районного суду Львівської області від 14 серпня 2020 року узадоволенні скарги ОСОБА_1 відмовлено, оскільки Сколівський районний суд Львівської області відповідно до ст. 448 ЦПК України не є судом, який приймав рішення у справі та видавав виконавчі листи (а.с. 20-21 т.1).
Наведене підтверджує, що ОСОБА_1 у травні 2020 року було відомо про постанову про закінчення виконавчого провадження № 50060605, винесену 07 травня 2020 року.
Таким чином, звернувшись до суду із скаргою 27 серпня 2020 року, ОСОБА_1 пропустив строк подання скарги на дії державних виконавців. Жодних поважних причин пропуску строку ним не вказано та відсутнє клопотання про поновлення строку.
Розглянувши скаргу ОСОБА_1 на дії державних виконавців по суті, суд не звернув увагу на те, що заявником не дотримано строку звернення до суду зі скаргою, встановленого ст. 449 ЦПК України.
Зважаючи на те, що внаслідок порушення норм процесуального права суд першої інстанції розглянув по суті скаргу на дії державних виконавців, подану із пропуском строку, встановленого ст. 449 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про необхідність скасування ухвали з ухваленням нового судового рішення про залишення скарги ОСОБА_1 без розгляду.
Аналогічний висновок щодо можливості залишення судом апеляційної інстанції без розгляду скарги, поданої на підставі положень ст. 447 ЦПК України з пропуском процесуального строку, за результатами апеляційного перегляду ухвали суду першої інстанції, викладено в постанові Верховного Суду від 18.11.2020 у справі № 439/1493/15-ц (провадження № 61-7804св19).
Керуючись ст.ст. 367, 368, п.2 ч.1 ст. 374, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів, 
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1   задовольнити частково.
Ухвалу Самбірського міськрайонного суду Львівської облаті від 03 лютого 2022 року скасувати та ухвалити нову постанову.
Скаргу ОСОБА_1 на дії та рішення державних виконавців про визнання дій неправомірними, скасування постанови про відкриття виконавчого провадження та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження залишити без розгляду.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.
Повний текст постанови складено: 25.10.2022
Головуючий                                                        
Судді