Постанова 
Іменем  України
 
19 жовтня 2022 року
м. Київ
 
справа № 213/3262/21
провадження № 61-6110св22
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: 
головуючого - Крата В. І.,
суддів: Дундар І. О. (суддя-доповідач), Коротуна В. М., Краснощокова Є. В., Червинської М. Є.,
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач -  Товариство з обмеженою відповідальністю «Веллфін»,
 
розглянув у спрощеному позовному провадженні касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка підписана представником ОСОБА_2 , на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 23 червня 2022 року у складі колегії суддів: Лаченкової О. В., Городничої В. С., Петешенкової М. Ю., 
Історія справи
Короткий зміст позовних вимог
У серпні 2021 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Веллфін» (далі - ТОВ «Веллфін») про захист прав споживачів та визнання недійсним договору позики. 
Короткий зміст  рішення суду першої інстанції
Рішенням Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 грудня 2021 року у задоволенні позовних вимог  ОСОБА_1 до ТОВ  Веллфін» про захист прав споживачів та визнання недійсним договору позики, зобов`язання вчинити певні дії,  відмовлено.
Короткий зміст  ухвал суду апеляційної інстанції
Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 28 березня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 грудня 2021 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Веллфін» про захист прав споживачів та визнання недійсним договору позики, зобов`язання вчинити певні дії, залишено без руху і надано строк для усунення недоліку, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення даної ухвали.
Залишаючи апеляційну скаргу без руху, суд апеляційної інстанції виходив з того, що апеляційна скарга не оплачена судовим збором.
Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 23 червня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 грудня 2021 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Веллфін»  про захист прав споживачів та визнання недійсним договору позики, зобов`язання вчинити певні дії, визнано неподаною та повернуто апелянту.
Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що станом на 23 червня 2022 року заяв про усунення недоліку апеляційної скарги від позивача до суду не надходило.
Короткий зміст вимог та доводів касаційної скарги
У червні 2022 року ОСОБА_1 подав касаційну скаргу за підписом представника ОСОБА_2 , у якій просить скасувати ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 23 червня 2022 року, справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
Касаційна скарга обґрунтована тим, що про залишення апеляційної скарги без руху та її повернення позивачу представник позивача дізналася 27 червня 2022 року шляхом ознайомлення в Єдиному державному реєстрі судових рішень та сервісу «Стан розгляду справ». Ухвала апеляційного суду від 28 березня 2022 року про залишення апеляційної скарги без руху позивачу не направлялась. Вимога про сплату судового збору позивачем за подачу апеляційної скарги є незаконною. Зі змісту позовних вимог вбачається, що між сторонами виник спір на підставі положень Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки на момент звернення до суду з вказаним позовом, позивач був споживачем послуг відповідно до оспорюваного кредитного договору. Позивач звернувся до суду з позовом в порядку захисту прав споживачів фінансових послуг з посиланням як на підставу звільнення від сплати судового збору на частину 3 статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів». В апеляційній скарзі було зазначено про таку підставу звільнення від сплати судового збору. 
Рух справи у суді касаційної інстанції
Ухвалою Верховного Суду від 19 липня 2022 року відкрито касаційне провадження у справі № 213/3262/21, витребувано справу з суду першої інстанції.
У серпні 2022 року справа № 213/3262/21 надійшла до Верховного Суду. 
Ухвалою Верховного Суду від 03 жовтня 2022 року справу призначено до судового розгляду.
Межі та підстави касаційного перегляду
Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина перша статті 400 ЦПК України). 
В ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження (частина восьма статті 394 ЦПК України).
В ухвалі Верховного Суду від 19 липня 2022 року зазначено, що наведені у касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України для відкриття касаційного провадження, оскільки касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені абзацом 2 частини другої статті 389 ЦПК України (порушення норм процесуального права).   
Позиція Верховного Суду
17 січня 2022 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу за підписом представника ОСОБА_2 на рішення Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області. 
Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 31 січня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 грудня 2021 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Веллфін» про захист прав споживачів та визнання недійсним договору позики, зобов`язання вчинити певні дії, залишено без руху і надано строк для усунення недоліку, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення даної ухвали. Ухвала мотивована тим, що апеляційна скарга не оплачена судовим збором.
Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 23 червня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 грудня 2021 року визнано неподаною та повернуто апелянту.
Визнаючи неподаною та повертаючи ОСОБА_1 апеляційну скаргу, суд апеляційної інстанції виходив із того, що позивачу встановлений судом строк недоліки апеляційної скарги не усунув.
Аналіз матеріалів справи свідчить, що ухвала про залишення апеляційної скарги без руху позивачем не отримана, конверт з ухвалою суду повернувся до апеляційного суду з позначкою «за закінченням терміну зберігання» (арк. спр. 109).
Європейський суд з прав людини зауважив, що внутрішньодержавним судам при застосуванні процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до скасування процесуальних вимог, встановлених законом (SHISHKOV v. RUSSIA, № 26746/05, § 110, ЄСПЛ, від 20 лютого 2014 року).
Якщо особа, яка подала апеляційну скаргу, не усунула недоліки скарги в строк, наданий судом, скарга вважається неподаною та повертається.
Європейський суд з прав людини зауважив, що «право на суд», одним із аспектів якого є право доступу, не є абсолютним і може підлягати обмеженням; їх накладення дозволене за змістом, особливо щодо умов прийнятності апеляційної скарги. Проте такі обмеження повинні застосовуватись з легітимною метою та повинні зберігати пропорційність між застосованими засобами та поставленого метою (VOLOVIK v. UKRAINE, N 15123/03, § 53, 55, ЄСПЛ, від 6 грудня 2007 року).
Повернення апеляційної скарги з тих підстав, що особа не виконала вимоги ухвали про усунення недоліків, можливо лише в тому випадку, коли особа отримала відповідну ухвалу суду, але ухилилась від виконання вимог, вказаних в ухвалі.
Днем вручення судового рішення є:
1) день вручення судового рішення під розписку;
2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи;
3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення;
4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду;
5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси (частина шоста статті 272 ЦПК України).
З урахуванням того, що ОСОБА_1 ухвалу про залишення апеляційної скарги без руху не отримав, суд апеляційної інстанції зробив помилковий висновок про повернення апеляційної скарги позивачу. 
Таким чином, оскаржена ухвала апеляційного суду не може вважатись законною і обґрунтованою, а тому підлягає скасуванню.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
Доводи касаційної скарги дають підстави для висновку, що ухвала апеляційного суду постановлена з порушенням норм процесуального права. У зв`язку з наведеним, колегія суддів вважає необхідним касаційну скаргу задовольнити, ухвалу апеляційного суду скасувати, справу направити для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.
Керуючись статтями 400, 409, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу  ОСОБА_1 , яка підписана представником ОСОБА_2 , задовольнити.
Ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 23 червня 2022 року скасувати.
Справу № 213/3262/21 направитидля вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.
З моменту прийняття постанови судом касаційної інстанції ухвала Дніпровського апеляційного суду від 23 червня  2022 року втрачає законну силу.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Головуючий                                                                    В. І. Крат
 
Судді:                                                                             І. О. Дундар
 
                                                                                      В. М. Коротун        
 
                                                                                                             Є. В. Краснощоков
 
                                                                                      М. Є. Червинська