Ухвала

03 жовтня 2022 року
м. Київ
 
справа № 711/673/21
провадження № 61-9479ск22 
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Зайцева А. Ю. (суддя-доповідач), Коротенка Є. В., Тітова М. Ю.,
 
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 18 лютого 2022 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 25 серпня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства теплових мереж «Черкаситеплокомуненерго» про визнання договору з постачання теплової енергії недійсним та зобов`язання здійснити перерахунок вартості послуг з центрального опалення,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У січні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому, уточнивши позовні вимоги, просив визнати недійсним типовий договір з індивідуальним споживачем про надання послуги з постачання теплової енергії від 17 січня                    2020 року: між ним та Комунальним підприємством теплових мереж «Черкаситеплокомуненерго» (далі - КПТМ «Черкаситеплокомуненерго»); зобов`язати відповідача здійснити перерахунок вартості послуги з централізованого опалення, нарахованої ОСОБА_1 у період з 17 січня 2020 року до дати заключення, набрання чинності нового договору за житлово-комунальні послуги - централізоване спалення, застосовуючи тарифи, встановлені постановою НКРЕКП від 10 грудня 2018 року № 21813, зокрема: для абонентів житлових будинків без будинкових та квартирних приладів обліку теплової енергії - 38.40 грн за 1 кв. м за місяць протягом періоду надання послуги з централізованого опалення, з урахуванням ПДВ; визнати недійсними нарахування з плати за абонентське обслуговування в період з 17 січня 2020 року до дати заключення, набрання чинності нового договору; спонукати КПТМ «Черкаситеплокомуненерго» заключити типовий договір з індивідуальним споживачем ОСОБА_1 з 01 листопада 2020 року, з його доповненнями, в п. 35 типового договору з індивідуальним споживачем, вказавши, що розрахунки за опалення проводити по двоставковому тарифу, а також в предметі договору вказати, що в будинку відсутні місця загального користування; зобов`язати відповідача здійснити перерахунок нарахованої вартості послуги з централізованого опалення за новим договором від 01 листопада 2020 року з застосуванням одноставкового тарифу.
 
Позовні вимоги ОСОБА_1 мотивував тим, що квартира, в якій він мешкає, опалюється за допомогою централізованого опалення, яке надає КПТМ «Черкаситеплокомуненерго». 02 березня 2020 року він отримав рахунки - повідомлення на оплату комунальних послуг за січень 2020 року. Один рахунок з 01 січня 2020 року до 16 січня 2020 року на суму 1 454,25 грн, а другий рахунок                   з 17 січня 2020 року 31 січня 2020 року на суму: за розподіл показників вузла комерційного обліку в будівлі на площу квартири за 1.9178 Гкал - 2 416,77 грн, за розподіл витрат на місця загального користування (МЗК) за 0.4794 Гкал -              604,13 грн, абонентська плата на одиницю теплового навантаження - 412,10 грн, плата за абонентське обслуговування - 13,78 грн, внески за вузли комерційного обліку - 390,63 грн, разом - 3 837,41 грн. Тобто, сума за другу половину січня          2020 року зросла більше ніж у 2 рази. На зворотному боці рахунку було вказано, що це є платіжки нового зразка згідно із Законом України «Про житлово комунальні послуги» від 01 травня 2019 року (далі Закон № 2189), згідно з яким єдиний тариф для прозорості було розподілено на складові. Так як у будинку немає лічильника комерційного обліку і місць загального користування, позивач, для отримання роз`яснень, 03 березня 2020 року звернувся із заявою до відповідача, але відповіді не отримав. 14 квітня 2020 року ОСОБА_1 отримав типовий договір з індивідуальним споживачем про надання послуги з постачання теплової енергії, який був вкладений у ворота огорожі. У даному договорі вже стояла дата -                    17 січня 2020 року та визначені відповідні умови. 16 квітня 2020 року він написав заяву відповідачу про відмову підписати договір у такому вигляді і просив розробити індивідуальний договір з його зауваженнями. У кінці квітня 2020 року робітники від КПТМ «Черкаситеплокомуненерго» закрили вентилі і опломбували їх в колодязі біля будинку на трубопроводах по яких подається централізоване опалення. На запитання про причину їхніх дій була отримана відповідь: «у зв`язку із відмовою заключення нового договору». Для врегулювання даного питання ним були написані листи із заявами до КПТМ «Черкаситеплокомуненерго», на які відповіді він не отримав. Також, ним були направлені листи із заявами і скаргами до Департаменту ЖКК Черкаської міської ради, Черкаської міської прокуратури, Головного управління Держпродспоживслужби в Черкаській області, Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП). На даний час не вирішено питання про заключення нового договору. Після встановлення лічильника тепла в будинку (30 жовтня 2020 року), ОСОБА_1 звернувся до відповідача з пропозицією про заключення нового договору, заява від 29 листопада 2020 року вхідний № 2259, в якій наполягав, щоб в пункті 35 договору було вказано - розрахунки за опалення проводити по одноставковому тарифу, а також те, що в будинку відсутні місця загального користування (МЗК). У відповідь він отримав типовий договір без зазначених змін, по якому тарифу проводити розрахунки та не вказано про відсутність МЗК, і лист від КПТМ « Черкаситеплокомуненерго», у якому відповідач знову неправдиво вказав, що НКРЕКП своєю постановою від 14 січня 2020 року № 94 встановив КПТМ «Черкаситеплокомуненерго» тільки двоставковий тариф, та розтлумачив з яких частин складається двоставковий тариф. Позивач вважав, що відповідач необґрунтовано і безпідставно відмовив йому в заключенні договору з його зауваженнями і при цьому не припинив надання комунальної послуги. Ураховуючи наведене, позивач просив позов задовольнити.
 
Придніпровський районний суд м. Черкаси рішенням від 18 лютого 2022 року в задоволенні позову відмовив.
 
Черкаський апеляційний суд постановою від 25 серпня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишив без задоволення, а рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 18 лютого 2022 року - без змін.
 
ОСОБА_1 29 вересня 2022 року подав засобами поштового зв`язку касаційну скаргу на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 18 лютого 2022 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 25 серпня 2022 року (повний текст якої складено 29 серпня 2022 року), в якій, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі.  
 
Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з наступних підстав.
 
Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
 
Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
 
Згідно з частиною четвертою статті 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: 1) що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя; 2) щодо спадкування; 3) щодо приватизації державного житлового фонду; 4) щодо визнання необґрунтованими активів та їх витребування відповідно до глави 12 цього розділу; 5) в яких ціна позову перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 6) інші вимоги, об`єднані з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 1-5 цієї частини.
 
Предметом позову у цій справі є визнання договору з постачання теплової енергії недійсним та зобов`язання здійснити перерахунок вартості послуг з центрального опалення.
 
Справа № 711/673/21 є незначної складності та не належить до виключень, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України.
 
Малозначна справа є такою в силу своїх властивостей, тому незалежно від того, визнав її такою суд першої чи апеляційної інстанції, враховуючи, що частина шоста статті 19 ЦПК України розміщена у Загальних положеннях цього Кодексу, які поширюються й на касаційне провадження, Верховний Суд вважає за можливе визнати цю справу малозначною.
 
Касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять посилань на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судові рішення у малозначних справах підлягають касаційному оскарженню.
 
Посилання заявника в касаційній скарзі на те, що апеляційним судом не враховано висновків, викладених у постановах Верховного Суду, як на підставу касаційного оскарження судових рішень у цій справі, є виконанням вимог процесуального закону щодо змісту будь-якої касаційної скарги, а тому самі по собі не вказують на фундаментальність порушених у скарзі питань для формування єдиної правозастосовчої практики.
 
Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають Конституції України, відповідно до статті 129 якої основними засадами судочинства є, серед інших, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
 
Верховний Суд дослідив та взяв до уваги: предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства й не встановив випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.
 
Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
 
Європейський суд з прав людини вказує, що було б важко погодитися з тим, що Верховний Суд у ситуації, коли відповідне національне законодавство дозволило йому відфільтрувати справи, що надходять до нього, має бути пов`язаним з помилками нижчих судів при визначенні питання щодо надання комусь доступу до нього. В іншому випадку це може серйозно заважати роботі Верховного Суду і зробить неможливим виконання Верховним Судом своєї специфічної ролі. У прецедентній практиці Суду вже було підтверджено, що повноваження вищого суду щодо визначення своєї юрисдикції не можуть бути обмежені таким чином (рішення у справі ZUBAC v. CROATIA (Зубац проти Хорватії) від 05 квітня 2018 року).
 
Оскільки оскаржувані заявником судові рішення ухвалено у малозначній справі і вони не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.
 
Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
УХВАЛИВ:
 
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 18 лютого 2022 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 25 серпня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства теплових мереж «Черкаситеплокомуненерго» про визнання договору з постачання теплової енергії недійсним та зобов`язання здійснити перерахунок вартості послуг з центрального опалення.
 
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                            А. Ю. Зайцев
            
                                                                                                           Є. В. Коротенко
            
                                                                                                                       М. Ю. Тітов