КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
06 грудня 2022 року місто Київ.
Справа 753/23342/21
Апеляційне провадження № 22-ц/824/11214/2022
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Судді-доповідача:                     Желепи О.В.,
суддів:                                        Кравець В.А., Мазурик О.Ф.
за участю секретаря  судового засідання Вєтчінової О.В.
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 18 липня 2022 року  та на додаткове рішення Дарницького районного суду м. Києва від 29 липня 2022 року
 в справі за позовом  ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства "Фідобанк", Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Капітал Джірінг" про визнання недійсними та скасування результатів відкритих торгів (аукціону) та визнання недійсним договору-купівлі продажу майнових прав щодо нерухомого майна, -
ВСТАНОВИВ:
У листопаді 2021 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання недійсними та скасування результатів відкритих торгів (аукціону) та визнання недійсним договору-купівлі продажу майнових прав щодо нерухомого майна, які є відмінними від права власності.
Позов обґрунтовано тим, що 30.10.2015 між ПАТ «Фідобанк» та ОСОБА_2 укладено договір іпотеки, який посвідчений приватним нотаріусом КМНО Падалкою P.O., відповідно до умов якого банк (іпотекодавець) передав в іпотеку ОСОБА_2 (іпотекодержатель) нерухомість, а саме: нежитлове приміщення з № 1 по № 17, групи приміщень № 513 - салон краси (в літері А), загальною площею 176,3 кв.м., розташованого в будинку АДРЕСА_1 , що належить іпотекодавцю на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна від 10.08.2007.
20.05.2016 Правлінням Національного банку України прийнято Постанову № 8 «Про віднесення ПАТ «Фідобанк» до категорії неплатоспроможних», на підставі чого Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 783 від 20.05.2016 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Фідобанк».
Тимчасову адміністрацію було запроваджено строком на один місяць з 20.05.2016 по 19.06.2016, який згодом було продовжено до 19.07.2018.
Відповідно до протоколу від 10.06.2016 засідання комісії з перевірки правочинів за кредитними операціями, вказаною комісією було виявлено договір іпотеки від 30.10.2015, укладений з ОСОБА_2 , після дослідження якого комісія вирішила, що вказаний договір має всі ознаки, передбачені п. 5, 7 ч.3 ст.38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" щодо визнання договору нікчемним.
16.06.2016 ПАТ «Фідобанк» було направлено ОСОБА_2 відповідне повідомлення щодо нікчемності правочину та застосовано наслідки нікчемного правочину з посиланням на п. 5, 7 ч.3 ст.38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", а також 17.06.2016 на адресу приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Падалка Р.О. надіслано повідомлення про визнання договору іпотеки нікчемним відповідно до п. 5, 7 ч.3 ст.38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" з прохання здійснити реєстраційні дії щодо зняття заборони відчуження державної реєстрації, припинення обтяження в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державної реєстрації, припинення іншого речового права (іпотеки) в Державному реєстрі речових прав на предмет іпотеки тощо. Проте нотаріус відмовив ПАТ «Фідобанк» у задоволенні його звернення, посилаючись на Закон України "Про нотаріат" та Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України.
Після чого, 10.08.2016 ПАТ «Фідобанк» отримав вимогу ОСОБА_2 про усунення порушення - повідомлення у порядку ст.ст. 35, 38 Закону України "Про іпотеку". У зазначеній вимозі ОСОБА_2 просив протягом 30 днів з моменту отримання вимоги виконати зобов`язання за депозитним вкладом 130 000 дол. США із роз`ясненням, що у разі невиконання претензії, він зверне стягнення на предмет іпотеки відповідно до Закону України "Про іпотеку".
09.09.2016 приватним нотаріусом КМНО Стрельченко О.В. проведено перереєстрацію права власності іпотечного майна на ОСОБА_2 на підставі договору іпотеки від 30.10.2015.
Після набуття права власності на вказане майно, ОСОБА_2 стало відомо, що колишній його власник - ПАТ «Фідобанк» без будь-якої правової підстави розмістив відділення свого банку та його майно у нежитловому приміщення з № 1 по № 17, групи приміщень № 513 - салон краси (в літері А), загальною площею 176,3 кв.м., що в будинку АДРЕСА_1 , яке належить йому на праві власності.
Позивачем на адресу ПАТ «Фідобанк» надсилався лист від 10.11.2016 з повідомленням про те, що ОСОБА_2 набув права власності на предмет іпотеки та з 09.09.2016 є власником всіх прав щодо Об`єкту. Зазначений лист ПАТ «Фідобанк» отримало 24.11.2016.
Разом з тим, позивачу стало відомо що майнові права щодо належного йому майна, рішенням Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №718 від 16.12.2020 про затвердження порядку продажу активів (майна) Банку було включено до лоту GL22N019274 з метою продажу.
Так, 14.01.2021 відбувся відкритий електронний аукціон щодо реалізації права вимоги ПАТ «Фідобанк». За результатами проведеного аукціону та згідно з протоколом електронного аукціону №UA-EA-2020-12-17-000004-b переможцем стало ТОВ «Фінансова Компанія «Капітал Джірінг».
Між ПАТ «Фідобанк» та ТОВ «ФК «Капітал Джірінг» 04.03.2021 укладено Договір №GL22N019274/5 купівлі-продажу майнових прав щодо нерухомого майна, які є відмінними від права власності, відповідно до якого продавець передає у власність покупцеві, а покупець приймає у власність майнові права щодо нерухомого майна: нежилі приміщення з № 1 (один) по № 17 (сімнадцять), групи приміщень № 513 - салон краси, загальною площею 176,3 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 763155980000, право власності на яке виникло у продавця на підставі Договору купівлі-продажу нерухомого майна від 10.08.2007 та було припинено на підставі Договору іпотеки від 30.10.2015 зі змінами та доповненнями, які є відмінними від права власності та які виникли та/або можуть виникнути у майбутньому.
Згідно із п. 1.3 Договору купівлі-продажу, майнові права вважаються переданими ТОВ «ФК «Капітал Джірінг» з моменту підписання цього Договору.
На підставі викладеного, позивач просивсуд:
- скасувати рішення Фонду гарантування вкладів фізичних осіб «Про затвердження умов продажу активів ПАТ «Фідобанк» від 16.12.2020 № 718 в частині включення до об`єктів, що підлягають продажу, майнові права щодо нерухомого майна: нежилі приміщення з 1 по 17, групи приміщень № 513 - салон краси, загальною площею 176,3 кв.м, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 ;
- визнати недійсними відкриті торги (аукціон) з продажу активів (майна) ПАТ «Фідобанк» (лот GL22N019274), результати яких оформлені Протоколом електронного аукціону № UA-EA- 2020-12-17-00004-b від 14.01.2021 щодо продажу майнових прав на нерухомість АДРЕСА_1 (176,3 кв.м);
- визнати недійсним договір, укладений між ПАТ «Фідобанк» та ТОВ «ФК «Капітал Джірінг» за результатами проведення відкритих торгів (аукціону) з продажу активів (майна) ПАТ «Фідобанк» (лот GL22N019274), оформлених Протоколом електронного аукціону №UA-EA-2020-12-l 7-00004-b від 14.01.2021, а саме договір №GL22N019274/5 купівлі- продажу майнових прав щодо нерухомого майна, які є відмінними від права власності, посвідчений ПН КМНО Тверською І.В. та зареєстровано в реєстрі за № 334, оскільки позивач вважає, що він є законним власником нерухомого майна, а тому у ПАТ «Фідобанк» були відсутні майнові права на нерухоме майно, які могли бути відчужені.
Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 18 липня 2022 року в задоволенні позову відмовлено.
Додатковим рішенням Дарницького  районного суду м. Києва від 29 липня 2022 року Стягнуто з ОСОБА_2   на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Капітал Джірінг"  витрати на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 15 000,00 грн.
Не погодившись з таким рішенням та додатковим рішенням, позивач через свого представника подав апеляційну скаргу, в якій просив про скасування рішення суду з ухваленням нового рішення про задоволення позову та відшкодування позивачу , понесених ним судових витрат.
Щодо стягнення витрат на правову допомогу, представник позивача посилався на порушення відповідачем строків, визначених ч.8 ст. 141 ЦПК України та наявності підстав для залишення без розгляду заяви відповідача про стягнення витрат на правову допомогу, також вказував на те, що заявником не було подано детального опису виконаних адвокатом робіт та доказів про оплату гонорару адвоката, не враховано критерії реальності адвокатських витрат, та критерії розумності.
В частині оскраження рішення по суті заявлених вимог, то представник позивача посилається на те, що висновок суду про надання переваги позивачу перед іншими вкладниками є недоведеним та суперечить дійсним обставинам справи.
Скарга містить доводи про те, що станом на дату укладення оспорюваного договору не існувало жодного рішення суду про встановлення ознак нікчемності в договорі іпотеки.
На переконання апелянта банк не мав права відчужувати майнові права, які не були зареєстровані в Державному реєстрі речових прав. Суд не врахував, що після реєстрації права власності на спірні нежилі приміщення, вони в іпотеку не передавались.
З огляду на те, що на час укладення договору майнові права не були зареєстровані за Фондом гарантування, вони не могли відчужуватись на аукціоні. Фонд незаконно  включив до ліквідаційної маси майнові права, що вже належали на праві власності позивачу.
Апелянт також звертає увагу на те, що суд першої інстанції прийняв в якості нового доказу Постанову  Київського апеляційного суду від 07 грудня 2021 року з порушення строків для подачі таких доказів. Суд не врахував , що в цій постанові не встановлені обставини дійсності рішення Фонду гарантування вкладів про затвердження умов продажу майна.
Суд не врахував, що в Постанові Окружного адміністративного суду від 19 квітня 2017 року та в постанові Шостого апеляційного адміністративного суду від 15 січня 2021 року встановлені обставини відсутності ознак нікчемності правочину, передачі банком в іпотеку позивачу нежитлових приміщень. 
У відзивах на апеляційну скаргу, поданих 8 та 9 листопада 2022 року, представник Фонду гарантування вкладів та представник відповідача ТОВ "ФК Капітал Джірінг"   просили залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду без змін, посилаючись на відповідність рішення та додаткового рішення нормам матеріального права, та не допущення порушення процесуальних норм, які б призвели до ухвалення незаконного рішення суду. 
В судовому засіданні апеляційного суду, представник позивача ОСОБА_1   доводи скарги підтримав.
Представник відповідача ФГВФО Кібець Р.Р. та представник ТОВ "ФК "Капітал Джірінг" Пінчук О.С. доводи скарги заперечували.
Заслухавши доповідь головуючого судді, пояснення учасників справи, які з`явилися в судове засідання, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги,  колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Відмовляючи в задоволенні позову суд вважав встановленими такі обставини.
Судом встановлено, що 18.12.2015 та 04.02.2016 між ПАТ «Фідобанк» та ОСОБА_2 було укладено договори банківського вкладу, відповідно до яких ОСОБА_2 передав, а ПАТ «Фідобанк» прийняв грошові кошти у сумі 130 000 доларів США на строк до 18.06.2016 та у сумі 170 000 доларів США на строк до 04.08.2016. Відповідно, загальна сума вкладів склала 300 000 доларів США.
Встановлено, що в забезпечення виконання зобов`язань за вказаними договорами, між ПАТ «Фідобанк» та ОСОБА_2 укладено договір іпотеки від 30.10.2015, з наступними змінами до нього від 30.10.2015, посвідчений ПН КМНО Падалкою Р.О., відповідно до умов якого банк (іпотекодавець) передав в іпотеку ОСОБА_2 (іпотекодержатель) нерухомість, а саме: нежитлове приміщення з № 1 по № 17, групи приміщень № 513 - салон краси (в літері А), загальною площею 176,3 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .
20.05.2016 Правлінням Національного банку України прийнято Постанову № 8 «Про віднесення ПАТ «Фідобанк» до категорії неплатоспроможних», на підставі чого виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 783 від 20.05.2016 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Фідобанк». Тимчасову адміністрацію було запроваджено строком на один місяць з 20.05.2016 по 19.06.2016, який згодом було продовжено до 19.07.2018.
09.09.2016 ПН КМНО Стрельченко О.В. проведено перереєстрацію права власності іпотечного майна на ОСОБА_2 на підставі договору іпотеки від 30.10.2015 й ОСОБА_2 видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно - предмет іпотеки - нежитлове приміщення з № 1 по № 17, групи приміщень № 513 - салон краси (в літері А), загальною площею 176,3 кв.м., розташованого в будинку АДРЕСА_1 .
Вказані обставини встановлені рішенням Київського апеляційного суду від 07.12.2021 у справі №753/23075/16-ц.
Відповідно до ч. 4. ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Разом з тим, позивачу стало відомо що майнові права щодо належного йому майна, рішенням Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №718 від 16.12.2020 про затвердження порядку продажу активів (майна) Банку було включено до лоту GL22N019274 з метою продажу.
Так, 14.01.2021 відбувся відкритий електронний аукціон щодо реалізації права вимоги ПАТ «Фідобанк». За результатами проведеного аукціону та згідно з протоколом електронного аукціону №UA-EA-2020-12-17-000004-b переможцем стало ТОВ «Фінансова Компанія «Капітал Джірінг».
Між ПАТ «Фідобанк» та ТОВ «ФК «Капітал Джірінг» 04.03.2021 укладено Договір №GL22N019274/5 купівлі-продажу майнових прав щодо нерухомого майна, які є відмінними від права власності.
Згідно із п. 1.3 Договору купівлі-продажу, майнові права вважаються переданими ТОВ «ФК «Капітал Джірінг» з моменту підписання цього Договору.
Позивач ОСОБА_2 зазначає, що ПАТ «Фідобанк» не мало право відчужувати майнові права на нежилі приміщення з № 1 по №17 групи приміщень №513 - салон краси, загальною площею 176,3 кв.м., по АДРЕСА_1 , оскільки право власності на майно належало позивачу.
Разом з тим, загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину закріплені у статті 203 ЦК України, відповідно до якої зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам (ч. 1), особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності (ч. 2), волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі (ч. 3), правочин має вчинятися у формі, встановленій законом (ч. 4), правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним (ч. 5), правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей (ч. 6).
За ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину. а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.
Існує спеціальна процедура для виявлення нікчемних правочинів відповідно до Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».
На підставі рішення Національного банку України «Про віднесення ПАТ «Фідобанк» до категорії неплатоспроможних» від 20.05.2016, та рішення виконавчої дирекції Фонду «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Фідобанк» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку» від 20.05.2016 № 783, з 20.05.2016 було розпочато процедуру виведення ПАТ «Фідобанк» з ринку шляхом запровадженням в ньому тимчасової адміністрації.
З дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Фонд набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення, (ч. 1 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»)
Відповідно до ч. 2 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» протягом дії тимчасової адміністрації Фонд зобов`язаний забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.
За сталою судовою практикою, застосування наслідків нікчемності правочину відповідно до спеціального Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» має здійснюватися судом після перевірки нікчемного правочину на наявність ознак, передбачених ч. 3ст. 38 Закону.
Відповідно до п. 5 та п. 7 ч.3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» ознаками за якими правочин може бути віднесений до нікчемних, є зокрема: банк прийняв на себе зобов`язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України «Про банки і банківську діяльність»; банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг і пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку.
При перевірці вказаного Договору іпотеки Уповноваженою особою виявлено ознаки нікчемності, зокрема: ПАТ «Фідобанк» взяв на себе зобов`язання (іпотеку) якою забезпечив не кредитну операцію, а депозитний вклад, що є порушенням п. 5 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», оскільки залучення у вклади (депозити) коштів та банківських металів від необмеженого кола юридичних і фізичних осіб (п. 1 ч. З ст. 47 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб») до кредитних операцій Законом не віднесено.
Крім того, ПАТ «Фідобанк» уклав договір іпотеки, що забезпечував повернення депозиту, чим надав відверту перевагу одному із вкладників банку ( ОСОБА_2 ) перед іншими вкладниками, депозити яких не були забезпечені нічим, окрім Фондом гарантування вкладів, що є порушенням п. 7. ч. 3ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», при цьому, надання такої переваги саме ОСОБА_2 не було передбачено ні чинним на той час законодавством, ні внутрішніми документами Банку.
На підставі викладеного, встановлено, що у випадку коли Банк уклав договір іпотеки розпорядившись власним майном для забезпечення виконання зобов`язань за Договором іпотеки, що стало підставою для нікчемності даного правочину відповідно до п. 5 та п. 7 ч. З ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».
Верховний Суд України у постанові від 24.10.2012 у справі № 6-116цс12 зазначив, що оскільки виходячи зі змісту ч. 1 ст. 215 ЦК України підставами недійсності укладеного за результатами прилюдних торгів правочину є недодержання вимог закону в момент його укладення, тобто безпосередньо за результатами прилюдних торгів, то підставами для визнання прилюдних торгів недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення торгів.
Крім того, Верховний Суд у постанові від 10.04.2018 у справі № Б-50/120/-09 зауважив, що підставою для визнання результатів аукціону недійсними є порушення встановлених законодавством правил їх проведення, а саме: правил, які визначають процедуру підготовки, проведення відкритих торгів (аукціону); правил, які регулюють сам порядок проведення аукціону; правил, які стосуються оформлення кінцевих результатів їх проведення.
Фонд безпосередньо або уповноважена особа Фонду у разі делегування їй повноважень має право повідомляти сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняти дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів, (п. 4 ч. 2 ст. 37 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»)
Згідно ч. 4 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів; вживає заходів до витребування (повернення) майна (коштів) банку, переданого за такими договорами; має право вимагати відшкодування збитків, спричинених їх укладенням.
Відповідно до ч. 5 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» у разі отримання повідомлення Фонду про нікчемність правочину на підставах, передбачених частиною третьою цієї статті, кредитор зобов`язаний повернути банку майно (кошти), яке він отримав від такого банку, а у разі неможливості повернути майно в натурі - відшкодувати його вартість у грошових одиницях за ринковими цінами, що існували на момент вчинення правочину. Такий нікчемний договір не може бути використаний для визначення ринкової ціни.
На виконання ч. 2 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», Уповноваженою особою Фонду було проведено перевірку правочинів ПАТ «Фідобанк», вчинених протягом 1 року до запровадження у ньому тимчасової адміністрації (20.05.2016), та виявлено що 30.10.2015 ПАТ «Фідобанк» передало власне майно (нежилі приміщення з 1 по 17 (групи приміщень № 513) - салон краси, загальною площею 176,3 кв.м, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 ) в іпотеку в якості забезпечення виконання зобов`язань Договорами банківських вкладів від 18.12.2015 та 04.02.2016 на підставі Договору іпотеки від 30.10.2015.
У зв`язку з чим, ОСОБА_2 було направлено повідомлення від 16.06.2016 № 2-1-0-3-1/315-ВА про нікчемність Договору іпотеки від 30.10.2015, Договору від 18.12.2015 про внесення змін №1 та Договору від 05.02.2016 про внесення змін №2.
В свою чергу, ОСОБА_2 на підставі зазначеного нікчемного правочину 09.09.2016 набув право власності на майно ПАТ «Фідобанк», а саме: нежилі приміщення з 1 по 17 (групи приміщень № 513) - салон краси, загальною площею 176,3 кв.м, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідного до ч. 6 ст.51 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (в редакції чинній станом на день проведення аукціону), майно (активи) банку або кількох банків (пули активів) може бути реалізоване у такий спосіб: на відкритих торгах (аукціоні); шляхом продажу безпосередньо юридичній або фізичній особі.
Продаж майна (активів) банку у спосіб, передбачений цією частиною, може проводитися в електронній формі (на електронних майданчиках).
Згідно із ч. 7 ст. 51 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (в редакції чинній станом на день проведення аукціону), порядок реалізації майна банку під час проведення ліквідаційної процедури регламентується нормативно-правовими актами Фонду
Правила проведення торгів з реалізації майна неплатоспроможного банку під час ліквідаційної процедури врегульовані Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», Регламентом ЕТС, Положенням щодо організації продажу активів (майна) банків, що ліквідуються, затвердженим рішенням виконавчої дирекції Фонду від 24.03.2016 №388 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 20.04.2016 за № 606/28736, Законом України «Про захист економічної конкуренції».
До предмету доказування недійсності результатів відкритих торгів (аукціону) входять встановлення обставин недотримання ліквідатором, організатором аукціону (товарною біржею) вимог, які ставляться Законом про банкрутство до його проведення, зокрема, щодо визначення початкової вартості майна, дотримання строків та часу проведення аукціону, оприлюднення оголошення про проведення аукціону, зміст оголошення про проведення аукціону, допуску до участі в аукціоні; забезпечення організатором аукціону доступу до місця його проведення; порядку його проведення.
Разом з тим, позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, які саме були допущенні порушення під час проведення відкритих торгів (електронного аукціону), що є підставою для їх визнання недійсними в судовому порядку, не зазначено, які саме норми зазначених нормативних актів було порушено.
Крім того, оскільки Договір іпотеки від 30.10.2015, укладений між ОСОБА_2 та ПАТ «Фідобанк» є нікчемним з моменту вчинення, то посилання позивача, що він набув майно на законних підстав повністю спростовуються, оскільки майно вибуло із власності банку за нікчемним правочином і Фонд гарантування вкладів фізичних осіб мав всі права на здійснення продажу всіх активів неплатоспроможного ПАТ «Фідобанк» з метою виведення останнього з ринку.
Як зазначено в постанові Верховного Суду від 11.09.2019 у справі № 330/1852/16-ц, правова природа продажу майна з публічних торгів дає підстави для можливості визнання торгів недійсними за правилами визнання недійсними правочинів, зокрема на підставі норм цивільного законодавства (ст. 203, 215 ЦК України) про недійсність правочину як такого, що не відповідає вимогам закону, у разі невиконання вимог щодо процедури, порядку проведення торгів.
У постанові Верховного Суду України від 06.04.2016 у справі №3-242гс16 зазначено, що при вирішенні спору про визнання електронних торгів недійсними судам необхідно встановити, чи мало місце порушення вимог Порядку та інших норм законодавства при проведенні електронних торгів; чи вплинули ці порушення на результати електронних торгів; чи мало місце порушення прав і законних інтересів позивачів, які оспорюють результати електронних торгів.
Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України).
За змістом ст. 6 ЦК України сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства. Сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.
Відповідно до ч. 1 ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Так, між ПАТ «Фідобанк» та ТОВ «ФК «Капітал Джірінг» 04.03.2021 було укладено Договір купівлі-продажу майнових прав щодо нерухомого майна, які є відмінними від права власності.
Форма договору купівлі-продажу майнових прав щодо нерухомого майна є типовою та розміщена на сайті Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.
Крім того, судом встановлено, що ОСОБА_2 набувши право власності на спірне майно, у грудні 2016 році звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до ПАТ «Фідобанк» про усунення перешкод у користуванні майном шляхом виселення. В свою чергу, ПАТ «Фідобанк», звернувся із зустрічним позовом до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Стрельченко О.В., ОСОБА_2 , про визнання протиправними дій приватного нотаріуса щодо прийняття рішення про державну реєстрацію прав на нерухоме майно, скасування нотаріальної дії, свідоцтва про право власності на нерухоме майно й визнання права власності на таке нерухоме майно.
Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 01.03.2021 у справі №753/23075/16-ц позовні вимоги ОСОБА_2 до ПАТ «Фідобанк» про усунення перешкод у користуванні майном шляхом виселення, - задоволено, а у задоволенні зустрічного позову ПАТ «Фідобанк» відмовлено.
Постановою Київського апеляційного суду від 07.12.2021 рішення Дарницького районного суду м. Києва від 01.03.2021 у справі № 753/23075/16-ц скасовано та ухвалено нове, відповідно до якого у задоволенні позову ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні майном шляхом виселення відмовлено, а зустрічний позов ПАТ «Фідобанк» про визнання протиправними дій приватного нотаріуса щодо прийняття рішення про державну реєстрацію прав на нерухоме майно, скасування нотаріальної дії, свідоцтва про право власності на нерухоме майно й визнання права власності на таке нерухоме майно - задоволено.
Визнано протиправними дії ПН КМНО Стрельченко О.В. при прийнятті рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 31312570 від 09.09.2016 та внесенню записів за даними рішеннями до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Скасовано рішення ПН КМНО Стрельченко О.В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 31312570 від 09.09.2016 та внесення записів за даними рішеннями до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Скасовано державну реєстрацію прав на нерухоме майно: нежитлове приміщення з № 1 (один) по № 17 (сімнадцять), групи приміщень № 513 - салон краси (в літері А), загальною площею 176,3 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 , що відбулася на підставі рішення ПН КМНО Стрельченко О.В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 31312570 від 09.09.2016.
Скасовано Свідоцтво про право власності ОСОБА_2 на нежитлове приміщення з № 1 (один) по № 17 (сімнадцять), групи приміщень № 513 - салон краси (в літері А), загальною площею 176,3 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 .
Визнано за ТОВ «ФК «Капітал Джірінг» право власності на нежитлове приміщення з № 1 (один) по № 17 (сімнадцять), групи приміщень № 513 - салон краси (в літері А), загальною площею 176,3 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 .
Вказане рішення Київського апеляційного суду набрало законної сили 07.12.2021.
Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ч. 6 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно із постановою Великої Палати Верховного Суду від 22.08.2018 у справі №925/1265/16 (провадження № 12-158гс18)). Велика Палата Верховного Суду зазначала, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.
Подібні висновки сформульовані також і у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі №338/180/17 (провадження № 14-144цс18), від 11.09.2018 у справі № 905/1926/16 (провадження № 12-187гс18), від 30.01.2019 у справі № 569/17272/15-ц (провадження № 14-338цс18).
Відтак застосування судом того чи іншого способу захисту має приводити до відновлення порушеного права.
У постанові Верховного Суду України від 29.11.2017 в справі № 668/5633/14-ц викладено правовий висновок, що головною умовою, яку повинен встановити суди, є наявність порушень, що могли вплинути на результат торгів, а тому, окрім наявності порушення норм закону при проведенні прилюдних торгів, повинні бути й порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює, способом захисту яких є визнання торгів недійсними.
Права ОСОБА_2 не порушені, оскільки Договір іпотеки від 30.10.2015 є нікчемним, що встановлено постановою Київського апеляційного суду від 07.12.2021 у справі №753/23075/16-ц та застосовано наслідки нікчемності такого договору шляхом скасування свідоцтва про право власності ОСОБА_2 на нерухоме майно: нежитлові приміщення з №1 по №17 групи приміщень №513 - салон краси (в літері А), загальною площею 176,3 кв.м. в будинку АДРЕСА_1 та визнання права власності на них за ТОВ «ФК "Капітал Джірінг`як правонаступником ПАТ «Фідобанк».
З огляду на викладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, підстави для задоволення позову - відсутні.
    Дослідивши наявні в справі письмові докази, колегія суддів встановила, що вищенаведені обставини справи, які суд вважав встановленими є доведеними, а висновки суду відповідають таким обставинам та вимогам закону.
Доводи апеляційної скраги про те, що на час проведення торгів жодним судовим рішенням не було встанволено нікчемності договору іпотеки, укладеного з позивачем , колегія суддів відхиляє, так як нікчемність вказаного договору визначена Законом "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб". За результатами перевірки, здійсненої відповідно до статті 38 цього Закону, виявляються правочини, які є нікчемними в силу приписів (на підставі) закону.
               Відповідний правочин є нікчемним не за рішенням уповноваженої особи Фонду, а відповідно до закону. Такий правочин є нікчемним з моменту укладення на підставі частини другої статті 215 ЦК України та частини третьої статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Наслідки нікчемності правочину також настають для сторін в силу вимог закону. Рішення уповноваженої особи Фонду не є підставою для застосування таких наслідків. Таке рішення є внутрішнім розпорядчим документом, прийнятим уповноваженою особою, що здійснює повноваження органу управління банку.
Викладене узгоджується з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду від 11 квітня 2018 року у справі № 910/12294/16, від 16 травня 2018 року у справі № 910/24198/16, від 13 березня 2019 року у справі № 636/99/17-ц та від 04 червня 2019 року у справі № 916/3156/17. 
Суд вірно встановив, що при перевірці Договору іпотеки Уповноваженою особою виявлено ознаки нікчемності, зокрема:          ПАТ «Фідобанк» взяв на себе зобов`язання (іпотеку) якою забезпечив не кредитну операцію  а депозитний вклад. (п. 5 ч. З ст. 38) ПАТ «Фідобанк» уклав договір іпотеки, що забезпечував повернення депозиту, чим надав відверту перевагу одному із вкладників банку ( ОСОБА_2 ) перед іншими вкладниками, депозити яких не були забезпечені нічим, окрім Фондом гарантування вкладів (п. 7. ч. З ст. 38). При цьому, надання такої переваги саме ОСОБА_2 не було передбачено ні чинним на той час законодавством ні внутрішніми документами Банку.
Згідно ст. 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користувак- іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунокпредмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку встановленому цим Законом.
Отже, саме поняття іпотеки вже передбачає надання переваги одному кредиторові боржника, навіть якщо надання такої переваги не передбачено  банківським законодавством.
В межах справи №753/23075/16-ц Київським апеляційним судом  встановлено наявність ознак нікчемності Договору іпотеки від 30.10.2015р. за реєстровим №7823 передбачених ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».
Більше того, нікчемний правочин є нікчемним з моменту вчинення, тобто нікчемний правочин був з 30.10.2015 нікчемним в силу Закону, тобто таким, що не створив жодних юридичних наслідків і дана нікчемність жодним чином не зникла, і тільки була підтверджена судом в межах справи №753/23075/16-ц.
Доводи апеляційної скарги про  те, що  в Постанові Окружного адміністративного суду від 19 квітня 2017 року та в постанові Шостого апеляційного адміністративного суду від 15 січня 2021 року встановлені обставини відсутності ознак нікчемності правочину, передачі банком в іпотеку позивачу нежитлових приміщень, колегія суддів не приймає так як предметом розгляду справи, за якою ухвалено постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 15 січня 2021 року було питання не включення позивача до реєстру вкладників, який має право на відшкодування коштів за рахунок фонду гарантування вкладів. І в постанові зазначено , що в тій справі апелянт не ставив під сумнів правочини, укладені з банком на предмет їх нікчемності. 
В постанові окружного адміністративного суду від 19 квітня 2017 року в справві 10788/16, про визнання неправомірних дій нотаріуса та скасування записів про заборону відчуження та обтяження, суд зробив висновок , що фондом гарантувння в тій справі не було надано доказів на підтвердженя ознак нікчемності договору іпотеки. 
Преюдиціальне значення у справі надається обставинам, встановленим судовими рішеннями, а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом. Преюдиціальне значення мають лише рішення зі справи, в якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Преюдицію утворюють виключно ті обставини, які безпосередньо досліджувались і встановлювались судом, що знайшло своє відображення у мотивувальній частині судового рішення. Преюдиціальні факти відрізняються від оцінки іншим судом обставин справи. Вказану правову позицію викладено у постанові від 03.07.2018 Великої палати Верховного Суду по спраі№917/1345/17.
У постанові Верховного Суду від 04 червня 2020 року у справі № 522/7758/14 зазначено, що преюдиційні обставини не потребують доказування, якщо одночасновиконуються такі умови: обставина встановлена судовим рішення; судове рішенн набрало законної сили; у справі беруть участь ті ж особи, які брали участь у попередній справі.
При цьому оскільки обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при  розгляді інших справ лише в тому разі, коли в них беруть участь ті самі особи або особа щодо якої встановлено ці обставини, чи їх правонаступники, то в інших випадках - такіобставини встановлюються на загальних підставах. Особи, які не брали участі в цивільній, господарській або адміністративній справі, в якій судом ухвалено відповідне судове рішення, мають право при розгляді іншої цивільної справи за їх участю оспорювати обставини, встановлені цими судовими рішеннями. У даному випадку суд ухвалив рішення на основі досліджених у судовому засіданні доказів. Тобто, якщо у справі беруть участь нові особи, то преюдиційний характер рішення втрачається.
Аналогічна позиція наведена також у постанові Верховного Суду від 25 листопада 2020 року у справі №922/2144/16.
Недоведеність обставин нікчемності правочину в справі на яку послався представник позивача не свідчить про те, що  суд не мав права послатись на іншу цивільну справу та постановуКиївського апеляційного суду від 07.12.2021 у справі №753/23075/16-ц якою застосовано наслідки нікчемності такого договору шляхом скасування свідоцтва про право власності ОСОБА_2 на нерухоме майно: нежитлові приміщення з №1 по №17 групи приміщень №513 - салон краси (в літері А), загальною площею 176,3 кв.м. в будинку АДРЕСА_1 та визнаноправо власності на них за ТОВ «ФК "Капітал Джірінг`як правонаступником ПАТ«Фідобанк».
Слід зазначити, що  в постанові Київського апеляційного суду від 07.12.2021р. в справі №753/23075/16-ц встановлені обставини, що складають преюдицію і щодо позивача і щодо відповідача ТОВ  «ФК «Капітал Джірінг».
 
Доводи апеляційної скарги про те, що  фонд гарантувння вкладів не мав права відчужувати майнові права на аукціоні, які не були зареєстровані за банком, а також в той час коли право власності на майно було зареєстровано за позивачем на законність рішення не впливають з огляду на те, що судом при розгляді даної справи встановлено, що за позивачем  перехід права власностві на майно за договорм іпотеки був здійснений з порушенням вимог закону і така реєстрація права власності визнана в судовому порядк незаконною та скасована, що свідчить про недоведеність порушення прав позивача, внаслідок укладення правочину, який він просив визнати недійсним. 
Суд вірно виходив з того, що позивач звертаючись з вимогами  про визнання недійсним аукціону та відчуження майнових прав, окрім порушення порядку проведення такого аукціону, мав довести порушення його прав.
На підтвердження порушення своїх прав позивач посилався на те, що на час укладення правочину за ним було зареєстровано право власності на майно, яке перейшло до нього шляхом звернення стягнення за договром іпотеки, як до іпотекодержателя.
Разом з тим, як вже зазначалось вище, рішенням суду яке набрало законної сили, встановлена незаконність такого переходу, та скасована реєстрація такого права власності, а тому суд дійшов вірного висновку про недоведеність позивачем порушення його прав.
Доводи апеляційної скарги про те, що Постанову  Київського апеляційного суду від 07 грудня 2021 року  було подано з порушення строків для подачі таких доказів, суд відхиляє, оскільки одночасно з подачею відзиву на позов, який надійшов до суду 23 грудня 2021 року відповідач ТОВ "ФК "Капітал Джірінг" посилався на цю постанову , яка є в загальному доступі, як для всіх учасників так і для суду і вказував, що вказаним судовим рішенням були застосовані наслідки нікчемного договору іпотеки та скасовано реєстрацію переходу права власності на майно, що є предметом спору за позивачем.
Доводи апеляційної скарги з приводу порушення відповідачем строків, визначених ч.8 ст. 141 ЦПК України та наявності підстав для залишення без розгляду заяви відповідача про стягнення витрат на правову допомогу, а також доводи про відсутність підстав для стягнення витрат на правову допомогу, колегія суддів відхиляє з огляду на наступне.
Відповідно до ч.І ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Згідно із ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1)                 розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підстав, відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2)  розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
У відповідності до ч.4-6 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1)                 складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2)                 часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3)                 обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Ціна наданої правової допомоги є співмірною із складністю та обставинами справи. Більше того, позивач просто не погоджується із компенсацією витрат на правничу допомогу однак не наводить жодних доказів та аргументів не співмірності таких витрат.
Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України докази витрат подаються до закінчення судових дебтів або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справві сторона зробила про це відповідну заяву.
Представник ТОВ «ФК «Капітал Джірінг»  не пропустив 5 денний строк для подачі клопотання про компенсацію витрат на правничу допомогу.
Рішення в даній справі ухвалено 18 липня 2022 року
21.07.2022р. представником ТОВ «ФК «Капітал Джірінг» адвокатом Пінчук О.С.  через відділення 76018 м. Івано-Франківськ направлено клопотання про компенсацію витрат сторонам. Цього ж дня адвокатом Пінчук О.С. клопотання про компенсацію витрат (з доказами направлення учасникам справи) було надіслано на адресу суду м. Київ, вул. Кошиця, 5А., трек номер відправлення 7601871614082 , що підтверджується роздруківкою відправлення з офіційного сайту Укрпошти, копією чеку та накладною, що додані до відзиву на апеляційну скаргу.
Із урахуванням пересилання з м. Івано-Франківськ до м. Київ відправлення 7601871614082 було отримано Дарницьким районним судом м. Києва 25.07.2022р.
В той же час, згідно з пунктом 73 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 року № 270 під час приймання для пересилання письмової кореспонденції на адресному боці кожного поштового відправлення проставляється відбиток календарного штемпеля.
Дата відбитку календарного штемпеля маркувальної машини повинна відповідати даті подання письмової кореспонденції для пересилання. Якщо на письмовій кореспонденції, поданій для пересилання, відсутній відбиток календарного штемпеля або зазначена дата не відповідає даті подання її для пересилання, поштові відправлення повертаються відправникові для відповідного оформлення.
Конвертом, в якому було відправлено клопотання про стягнення витрат на правову допомогу, та календарним штемпелем на ньому підтверджується, що клопотання було направлено Укрпоштою 21.07.2022р.
Відповідно до ч. 6 ст.124 ЦПК України, строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здані на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв`язку.
Представник позивача також вказує, що адвокатом Пінчук О не було надано детальний опис робіт, що також  не відповідає дійсності.
До клопотання про компенсацію витрат на правничу допомогу було додано Детальний опис робіт вих.№18.07-2022/2 від 18.07.2022р., що був направлений як до судупершої інстанції так і всім учасникам справи в тому числі і позивачу.
Даний детальний опис робіт вих.№18.07-2022/2 від 18.07.2022р. наявний вматеріалах справи №753/23342/21.
Більше того, аналогічний опис міститься в самому клопотанні про компенсацію витрат на правничу допомогу та у Акті приймання-передачі правової допомоги від 18.07.2022р.
Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, та не дають підстав для скасування рішення та додаткового рішення суду першої інстанції.             
Відповідно до ч.1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Апеляційний суд встановив, що суд першої інстанції ухвалив  рішення суду та додаткове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права .
Оскільки апеляційна скарга залишаються без задоволення,  то перерозподіл судових витрат  в апеляційному суді відповідно до вимог статей 141, 382 ЦПК України не проводиться.
   Керуючись ст. ст.268, 367, 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, суд-,
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу Хоменка Віталія Олексійовича в інтересах ОСОБА_2 залишити без задоволення.
 Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 18 липня 2022 року  та  додаткове рішення Дарницького районного суду м. Києва від 29 липня 2022 року залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.
Повний текст постанови   складено 14 грудня 2022 року.
 
Суддя-доповідач                                                                                       О. В. Желепа
 
Судді:                                                                                                        
                                                                                                                    В. А. Кравець
 
                                                                                                                           О. Ф. Мазурик