КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
                                                                                                                                             
Апеляційне провадження № 22-ц/824/5601/2022      
справа № 752/10604/18                                         
 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И
 
 15 вересня  2022 року Київський апеляційний суд в складі:
 
            Судді - доповідача:      Андрієнко А.М.
            Суддів:                           Соколової В.В.
                                                   Поліщук Н.В.
            При секретарі               Моторіній В.А.
 
Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 01 грудня 2021 року, постановлене суддею Колдіною О.О. у справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Альт-Хаус» про відшкодування шкоди,
 
У С Т А Н О В И Л А :
 
У травні 2018 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до відповідача ТОВ «Альт-Хаус», в якому просив відшкодувати шкоду заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 120 087,00 грн та моральну шкоду у розмірі 15 000,00 грн.
Позовні вимоги обґрунтував тим, що 31.10.2017 року в с. Ксаверіка, Васильківського району, Київської області, по вул. Київська, 67, водій ОСОБА_3 , керуючи транспортним засобом DAF, д.н.з. НОМЕР_1 , з напівпричепом Pactor, д.н.з. НОМЕР_2 , здійснив зіткнення з транспортним засобом Hyundai Accent, д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_2 , внаслідок чого відбулось ДТП та автомобілі отримали механічні пошкодження. Як зазначає позивач, транспортний засіб DAF, д.н.з. НОМЕР_1 належить ТОВ «Альт-Хаус». Вказує, що дана дорожньо-транспортна пригода сталась з вини водія ОСОБА_3 , що підтверджується постановою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 22.12.2017 року, по справі №362/5721/17. Позивач посилається на те, що згідно звіту №1111(1) від 16.11.2017 року вартість матеріального збитку, заподіяного автомобілю Hyundai Accent, д.н.з. НОМЕР_3 , становить 215 087,42 грн. Витрати на оцінку - 1 500,00 грн. Оскільки згідно з полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АК/4016164 від 04.06.2017 року, цивільно-правова відповідальність ТОВ «Альт-Хаус» забезпечена ПАТ «Страхова група «ТАС», остання виконала зобов`язання щодо відшкодування шкоди, спричиненої внаслідок ДТП в сумі 95 000,00 грн.
Тому з  урахуванням цього ОСОБА_2 просить стягнути з відповідача на його користь матеріальний збиток у розмірі 120 087,00 грн та 15 000,00 грн моральної шкоди.
Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 01 грудня 2021 року у задоволенні позову ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Альт-Хаус» про відшкодування шкоди відмовлено.
Не погоджуючись з рішенням суду, 20.01.2022 року представник позивача звернулась до суду з апеляційною скаргою,  в якій просить рішення суду скасувати та постановити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, мотивуючи тим, що рішення є незаконним, винесеним в результаті недотримання норм процесуального права та неправильного застосування матеріального права.
В обґрунтування  апеляційної скарги вказує, що вказаний договір №104/17 згідно положень ч 3,8,9 ст. 83 ЦПК України не мав прийматися судом до уваги при винесені рішення як доказ, адже зазначений договір позивачу не надсилався, копія договору до відзиву на позов не долучалась. Копія договору №104/17 була долучена до справи не як доказ, а разом з письмовими поясненнями відповідача, тобто доказового значення на думку апелянта не має.
Зауважує, що договір не міняє суті правовідносин, адже за ним право володіння на автомобіль від відповідача до іншої особи не переходило, і крім того, відповідач як замовник за договором ніс відповідальність за протиправні дії підрядника, пов`язані з виконанням замовлення.
 В суді апеляційної інстанції представник позивача підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.
Представник ТОВ «Альт-Хаус» в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлені.
На підставі ст. 372 ЦПК України колегія суддів прийшла до висновку про можливість розгляду справи за відсутності  осіб, що не з`явились.
Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість  постановленого рішення, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відмовляючи у задоволені позовних вимог суд першої інстанції дійшов до висновку про неналежність відповідача, адже згідно з наданим відповідачем Договором №104/17 виконавець зобов`язується дотримуватись правил дорожнього руху та безпеки руху, відповідати за наслідки дорожньо-транспортних пригод, що сталися з його вини, а тому відповідач ТОВ «Альт-Хаус» не несе відповідальність за заподіяну шкоду ОСОБА_3 . 
Колегія суддів погоджується з такими висновками  суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Судом встановлено, що 31.10.2017 року в с. Ксаверіка, Васильківського району, Київської області, по вул. Київська, 67, водій ОСОБА_3 , керуючи транспортним засобом DAF, д.н.з. НОМЕР_1 , з напівпричепом Pactor, д.н.з. НОМЕР_2 , здійснив зіткнення з транспортним засобом Hyundai Accent, д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_2 , внаслідок чого відбулось ДТП та автомобілі отримали механічні пошкодження.
Дана дорожньо-транспортна пригода сталась з вини водія ОСОБА_3 , що підтверджується постановою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 22.12.2017 року, по справі №362/5721/17.
В результаті дорожньо-транспортної пригоди був пошкоджений автомобіль Hyundai Accent, д.н.з. НОМЕР_3 .
Відповідно до звіту №1111(1) від 16.11.2017 року, підготовленого ФОП   ОСОБА_4 вартість матеріального збитку, заподіяного автомобілю Hyundai Accent, д.н.з. НОМЕР_3 , становить 215 087,42 грн. Витрати на оцінку відповідно до квитанції №576771 від 15.12.2017 року - 1500,00 грн.
В той же час, як вбачається з матеріалів справи, 31.10.2017 року між ОСОБА_3 та ТОВ «Альт-Хаус» було укладено цивільно-правовий договір №104/17, відповідно до умов якого, виконавець зобов`язується надати замовнику послуги з перевезення вантажу, використовуючи автомобіль замовника, в обсязі і на умовах передбачених даним договором, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити дані послуги (роботи).
Відповідно до п.2.1. договору, виконавець зобов`язується надати послуги за цим договором у термін з 05:00 до 10:00 31.10.2017 року.
Згідно з п.2.3. та 2.4. договору, виконавець зобов`язується дотримуватись правил дорожнього руху та безпеки руху та відповідати за наслідки дорожньо-транспортних пригод, що сталися з його вини.
Так, згідно з ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. 
Згідно п. 3 ч. 2 ст. 11 ЦК України однією з підстав виникнення зобов`язання є завдання майнової (матеріальної) шкоди та моральної шкоди іншій особі .
Особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування (частина 1 статті 22 Цивільного кодексу України).
Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду, передбачені статтею 1166 ЦК України, частиною першою якої встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Під шкодою розуміється матеріальна шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права, та (або) применшенні немайнового блага (життя, здоров`я тощо). 
Відповідно до ст.. 1187 ч.2 ЦК України   Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Судом встановлено, що водій ОСОБА_3 на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди володів   транспортним засобом DAF, д.н.з. НОМЕР_1 , з напівпричепом Pactor, д.н.з. НОМЕР_2 на відповідній правовій підставі , а саме на підставі договору підряду, який був укладений між ним та ТОВ  «Альт-Хаус», а тому повинен нести відповідальність за завдану позивачу  шкоду. Однак, як вбачається із матеріалів справи ОСОБА_3 взагалі не притягнутий до участі у справі.
Частина 1 ст.48 ЦПК України визначає, що сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.
Відповідачем є особа, на яку вказує позивач як на порушника своїх прав. На відміну від позивача відповідач - це особа, яка, на думку позивача або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача.
Найчастіше під неналежними відповідачами розуміють таких відповідачів, щодо яких судом під час розгляду справи встановлено, що вони не є зобов`язаними за вимогою особами.
Тобто, неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві.
Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову є обов`язком  суду, який виконується під час розгляду справи (пункт 41 постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц). Встановивши, що позов пред`явлений до неналежного відповідача та відсутні визначені процесуальним законом підстави для заміни неналежного відповідача належним, суд відмовляє у позові до такого відповідача.
Відповідно до ст. 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача.
Тобто, саме позивач, звертаючись з позовом до суду, визначає коло відповідачів та визначає предмет та підстави  позову.
Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.
Із змісту зазначених норм права виходить, що залучення у справі співвідповідача і заміна неналежного відповідача належним можливі лише за клопотанням позивача на певній стадії процесу, а саме,  до закінчення підготовчого провадження у справі.
Як вбачається із матеріалів справи, позивачем клопотання  про заміну неналежних відповідачів на належного в суді першої інстанції не заявлялось. Суд з власної ініціативи  позбавлений можливості залучити до участі у справі належного відповідача, оскільки немає передбачених законом повноважень змінювати склад осіб, які беруть участь у справі, крім випадків процесуального правонаступництва, передбаченого ст. 55 ЦПК.
Враховуючи те, що ОСОБА_2 пред`явив позов до неналежного відповідача, а клопотання про його заміну не заявляв, суд першої інстанції дійшов до правильного висновку про відсутність підстав для задоволення позову.
За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно з`ясував  обставини справи, зібраним доказам дав належну оцінку та прийшов до правильного висновку відмову в задоволені позовних вимог.
Постановлене судом рішення відповідає вимогам матеріального та процесуального права і не може бути скасоване з підстав, що наведені в апеляційній скарзі.
 З підстав вищевказаного, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін, оскільки доводи апеляційної скарги висновків судів не спростовують.
 
Керуючись ст.  367, 374, 375 ЦПК України  суд,
 
П О С Т А Н О В И В:
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2     залишити без задоволення.
            Рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 01 грудня 2021  року   залишити без змін.
            
Постанова набирає законної сили з  дня її  прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту постанови.
 
Повний текст постанови складено   16 серпня 2022 року.

Суддя - доповідач:                                      

 
Судді: