ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1252/22 Справа № 205/4571/22 	  	Суддя у 1-й інстанції - Скрипник К. О. Суддя у 2-й інстанції - Кононенко  О. М.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

14 листопада 2022 року                                                                м. Дніпро

       Суддя Дніпровського апеляційного суду Кононенко О.М., в режимі відеоконференції, за участі представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Кузьміна Є.О., розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Кузьміна Є.О. на постанову Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 15 вересня 2022 року, щодо:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який мешкає: АДРЕСА_1 , 
у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, - 

В С Т А Н О В И В:

       Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. 
       При обставинах, встановлених місцевим судом, ОСОБА_1 08 липня 2022 року, о 20.01 год., в м. Дніпро на вул. Велика Діївська, 4Б, керував автомобілем «Сhevrolet Aveo», д/н НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме, запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій ОСОБА_1 відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України. 
       В апеляції:
       - адвокат Кузьмін Є.О. просить скасувати постанову судді за ч. 1 ст. 130 КУпАП та на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП закрити провадження у справі.
       В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що ОСОБА_1 в розумінні ПДР не був водієм з посиланням на те, що матеріали справи не мають жодних доказів того, що він керував транспортним засобом і його зупинив поліцейський під час руху. 
       Також адвокат посилається на те, що ОСОБА_1 прибув разом з поліцейськими до медичного закладу та був готовий здати аналізи для проведення лабораторного дослідження на вміст алкоголю, але не в якості водія, однак, лікарем не було надано можливості ОСОБА_1 заповнити необхідні документи та безпідставно розцінено заповнення ОСОБА_1 документів, як відмову від проходження огляду. 
       Вказує на відсутність доказів того, що ОСОБА_1 відмовився від проведення огляду на стан сп`яніння, оскільки лікарем не було надано доказів того, що ОСОБА_1 пропонувалось здати сечу та кров для проведення відповідного огляду. 
       Заслухавши представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Кузьміна Є.О., який підтримав доводи і вимоги апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови судді в межах доводів апеляційної скарги, вважаю відсутні підстави для її задоволення з огляду на таке.
       Доводи апеляційної скарги щодо відсутності в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є безпідставними і необґрунтованими з наступних підстав.
       Так, відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
       При винесенні оскаржуваної постанови суддею суду першої інстанції вказані вимоги були дотримані і його висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим. 
       Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- та відеозапису.
       Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.
       Висновок суду щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, що містяться в матеріалах справи, зокрема: протоколом про адміністративні правопорушення серії ААД № 090993 від 08 липня 2022 року, складним у відповідності до ст. 256 КУпАП, яким зафіксовані обставини вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП; рапортом поліцейського 1 взводу 4 роти 3 батальйону УПП в Дніпропетровській області від 08 липня 2022 року, відповідно до якого, отримавши повідомлення "порушення ПДР", було виявлено автомобіль «Сhevrolet Aveo», д/н НОМЕР_1 , водій якого ймовірно перебував в стані алкогольного сп`яніння. Далі, було увімкнено проблісковий маячок та спеціальний звуковий сигнал, на які водій не реагував та продовжив рух. Після цього, водій вийшов з автомобіля та почав рух у невідомому напрямку, якого в подальшому було затримано та у якого було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння. Водію було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, на що останній відмовився. Також водія ОСОБА_1 було доставлено до приміщення ВЛЗ; відеозаписом з нагрудних відеореєстраторів поліцейських. 
       Досліджені та перевірені місцевим судом обставини, які поза розумним сумнівом свідчать про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, а саме відмові від огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, що охоплюються складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року). 
       Таким, чином, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції прийняв законне та обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчинені ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке підтверджується доказами, дослідженими під час розгляду матеріалів адміністративної справи. Суд першої інстанції розглянув справу із дотриманням вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, докази під час розгляду справи перевірені на їх допустимість, належність та достатність, відповідно до ст. 252 КУпАП. 
       Твердження адвоката Кузьміна Є.О. про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, а також посилання на порушення порядку огляду ОСОБА_1 в закладі охорони здоров`я, є безпідставними, оскільки спростовуються наведеними вище доказами, якими встановлений факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, що в свою чергу передбачає його відповідальність саме як водія, а отже і тягне за собою наслідки, які передбачаються за відмову водія від проходження огляду на стан сп`яніння, в тому числі і в закладі охорони здоров`я. 
       Доводи захисника щодо недопустимості як доказу відеозапису з нагрудних відеореєстраторів поліцейських, є безпідставними, оскільки цей доказ в повному обсязі розкриваєь об`єктивну сторону адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, як полягає, зокрема, у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан, а даному випадку, алкогольного сп`яніння.
       Таким чином, з огляду на вищенаведене, при апеляційному перегляді не встановлено порушень судом першої інстанції ст. ст. 268, 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним інкримінованого йому адміністративного правопорушення, є доведеною поза розумним сумнівом.        
       З огляду на викладене, накладені на  ОСОБА_1 стягнення узгоджується з вимогами ст. 33 КУпАП і її розмір визначений в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, а відтак, приходжу до висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови судді, без змін.        
       Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И В:

       Апеляційну скаргу представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Кузьміна Є.О., - залишити без задоволення.
       Постанову Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 15 вересня 2022 року, щодо  ОСОБА_1 , у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, - залишити без змін.
       Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя                                          О.М. Кононенко