ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"25" листопада 2022 р.                                    Справа № 911/133/22
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Шапрана  В.В.
суддів:            Андрієнка  В.В. 
          Буравльова  С.І. 
 
без повідомлення учасників справи,
розглянувши апеляційну скаргу Державного підприємства "Білоцерківське лісове господарство"
на рішення Господарського суду Київської області від 16.08.2022 (повне рішення складено 24.08.2022)
у справі №911/133/22 (суддя - Рябцева О.О.)
за позовом Заступника керівника Білоцерківської окружної прокуратури
в інтересах держави в особі:
1. Державної екологічної інспекції Столичного округу;
2. Білоцерківської міської ради
до Державного підприємства "Білоцерківське лісове господарство"
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Київська обласна рада
про стягнення шкоди.

ВСТАНОВИВ:
У грудні 2021 року Заступник керівника Білоцерківської окружної прокуратури звернувся з позовом в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції Столичного округу та Білоцерківської міської ради до Державного підприємства "Білоцерківське лісове господарство" про стягнення 135045,43 грн шкоди.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 13.03.2019 у кварталі 17 виділ 1 Томилівського лісництва посадовими особами Державного підприємства "Білоцерківське лісове господарство" виявлено незаконну порубку лісу невстановленими особами. У результаті вказаного порушення заподіяно шкоду лісовим ресурсам на суму 135045,43 грн. Однак, відповідачем, як лісокористувачем, в порушення ст. ст. 19, 64, 86, 89, 90 Лісового кодексу України не було забезпечено охорону і збереження лісового фонду на підвідомчій йому території. Відповідач допустив самовільну вирубку лісу, чим заподіяно матеріальну шкоду лісовому фонду України, що є підставою для стягнення з Державного підприємства "Білоцерківське лісове господарство" завданої шкоди у сумі 135045,43 грн на підставі п. 5 ч. 2 ст. 105 та ст. 107 Лісового кодексу України, а також ст. 1166 Цивільного кодексу України.
Ухвалою Господарського суду Київської області від 09.02.2022 відкрито провадження у справі №911/133/22, вирішено здійснювати її розгляд за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.
Ухвалою Господарського суду Київської області від 16.06.2022 залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, Київську обласну раду.
04.07.2022 до суду від прокурора надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог, у якій він просив суд стягнути з відповідача 129892,37 грн шкоди.
Рішенням Господарського суду Київської області від 16.08.2022 у справі №911/133/22 позов, з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних, задоволено повністю.
Не погоджуючись із вказаним рішенням, Державне підприємство "Білоцерківське лісове господарство" подало апеляційну скаргу, у якій просить скасувати оскаржуване рішення суду та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.
Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції під час ухвалення оскаржуваного рішення порушено норми матеріального та процесуального права.
Так, відповідач вказує, що матеріали службового розслідування, проведеного працівниками Державного підприємства "Білоцерківське лісове господарство", неправомірно визнані судом належними доказами наявності обставин та фактів для задоволення вимог про стягнення шкоди.
Ще одним аргументом відповідача є те, що звернення прокурора в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції Столичного округу та Білоцерківської міської ради є передчасним, а відтак судом першої інстанції залишено поза увагою відсутність підстав для представництва прокурором інтересів держави.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 14.09.2022 апеляційну скаргу у справі №911/133/22 передано на розгляд колегії суддів у складі: Шапран В.В. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Буравльов С.І., Андрієнко В.В.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.09.2022 відкрито апеляційне провадження у справі №911/133/22, вирішено здійснювати її розгляд без повідомлення учасників справи (без проведення судового засідання) на підставі ч. 10 ст. 270 ГПК України, а також встановлено іншим учасникам справи строк на подання відзивів на апеляційну скаргу.
До суду 04.10.2022 від прокурора надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому він просить відмовити у задоволенні скарги, а оскаржуване рішення залишити без змін.
Інші учасники справи у встановлений процесуальний строк не скористалися правом на подання відзивів на апеляційну скаргу, що відповідно до ст. 263 ГПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів встановила наступне.
Зі встановлених місцевим господарським судом обставин справи убачається, що 13.03.2019 інженером з охорони та захисту лісу Поясником А.М. за участю лісничого Томилівського лісництва ОСОБА_3. та майстра лісу Томилівського лісництва ОСОБА_4. у кварталі 17 виділу 1 Томилівського лісництва Державного підприємства "Білоцерківське лісове господарство" було виявлено порушення лісового законодавства - незаконну порубку, відповідальність за яке передбачена ст. 105 Лісового кодексу України (далі - ЛК України), про що інженером з охорони та захисту лісу Поясником А.М., як посадовою особою, було складено та підписано акт №2 огляду місця вчинення правопорушення лісового законодавства від 13.03.2019, який також підписано учасниками огляду місця вчинення правопорушення лісового законодавства ОСОБА_3. (лісничий) та ОСОБА_4. (майстер).
Як вбачається з акта, в результаті незаконної вирубки дерев у кількості 22 шт. (дуб, ясен, берест) заподіяно шкоду лісовому господарству на суму 135045,43 грн, що розрахована згідно з додатком №1 до постанови Кабінету Міністрів України №665 від 23.07.2008 (з урахуванням індексації за 2019 рік), у тому числі 5153,00 грн - вартість дерев та 129892,43 грн - розмір шкоди.
Відповідно до п. 2.5 Інструкції з оформлення органами Державного комітету лісового господарства України матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої наказом Державного комітету лісового господарства України №262 від 31.08.2010, у разі якщо виявлено факт порушення лісового законодавства, однак особу порушника встановити неможливо (порушник вчинив правопорушення і зник з місця події), посадовою особою органу лісового господарства складається акт огляду місця вчинення порушення лісового законодавства. Складений акт протягом трьох днів з моменту виявлення правопорушення направляється до органу внутрішніх справ за місцем вчинення правопорушення для встановлення особи порушника. Виявлені при цьому незаконно добуті лісові ресурси вилучаються, про що зазначається в акті.
Отже, акт №2 огляду місця вчинення правопорушення лісового законодавства від 13.03.2019 складено посадовою особою органу лісового господарства згідно з п. 2.5 вищевказаної інструкції.
Відповідач звернувся до Білоцерківського ВП ГУ НП у Київській області в порядку ст. 214 КПК України із заявою №153 від 13.03.2019 про вчинення злочину. 16.03.2019 відомості про вчинене кримінальне правопорушення, кваліфіковане за ч. 1 ст. 246 КК України, внесено до ЄРДР за №12019110030000777.
Постановою старшого слідчого СВ Білоцерківського ВП ГУНП в Київській області Є.Г. Міхеєва від 31.07.2019 закрито кримінальне провадження №12019110030000777 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України за встановленої відсутності складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України в діях невстановленої особи.
Таким чином, винних осіб, причетних до порубки лісових насаджень, встановлено не було.
Також у матеріалах справи наявні матеріали внутрішнього службового розслідування, проведеного комісією зі службових розслідувань відповідача, які було надано відповідачем на запит Білоцерківської окружної прокуратури.
Так, з наданих матеріалів убачається, що 13.03.2019 інженером з охорони та захисту лісу Поясником А.М. складено рапорт, у якому він зазначив, що по виїзду на місце події у квартал 17 виділ 1 ним було зафіксовано 22 пеньки незаконно зрубаних дерев, про що оформлено матеріали на дане лісопорушення у сумі 135045,43 грн для передачі до Білоцерківського ВПГУНП у Київській області.
Наказом Державного підприємства "Білоцерківське лісове господарство" №84 від 14.03.2019 доручено голові комісії з проведення службових розслідувань Гринчію В.П. провести перевірку вказаних в рапорті фактів та після проведення службового розслідування надати змістовний висновок для його затвердження та вирішення питання про притягнення до відповідальності винних осіб.
Як убачається з висновку службового розслідування від 20.03.2019, затвердженого директором Державного підприємства "Білоцерківське лісове господарство", проаналізувавши матеріали перевірки, посадові інструкції, пояснення лісничого, пояснення майстра лісу, матеріали огляду місця вчинення правопорушення лісового законодавства, інші документи, комісія зі службових розслідувань прийшла до висновку, що в діях лісничого Томилівського лісництва ОСОБА_3. та майстра лісу Томилівського лісництва ОСОБА_4. наявний склад дисциплінарного правопорушення, яке полягає в невиконанні своїх посадових обов`язків, що потягло за собою негативні наслідки у вигляді спричинення матеріальної шкоди підприємству від самовільних рубок у розмірі 135045,43 грн.
Наказом №87 від 20.03.2019 "Про результати проведення службового розслідування в Томилівському лісництві та притягнення до відповідальності їх працівників" притягнуто до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_3 та за спричинення матеріальної шкоди державі при невиконанні трудових обов`язків притягнуто до матеріальної відповідальності в межах середньомісячного заробітку майстра лісу Томилівського лісництва ОСОБА_4.
Таким чином, Державним підприємством "Білоцерківське лісове господарство" було встановлено факт порушення лісового законодавства, а саме незаконну вирубку дерев у кількості 22 шт. у кварталі 17 виділу 1 Томилівського лісництва, про що посадовою особою органу лісового господарства було складено відповідний акт встановленої форми.
До акта додано розрахунок шкоди, нанесеної державі внаслідок вчинення незаконної порубки в кварталі 17 виділу 1 Томилівського лісництва, матеріально-грошова оцінка лісосіки №81, перевід пнів на висоту грудей (1,3 м) (із зазначенням в сантиметрах діаметру пня та діаметру пня на висоті 1,3 м), польова перелікова відомість пнів, виявлених при вчиненні незаконної порубки в кварталі 17 виділу 1 Томилівського лісництва, які було складено посадовою особою органу лісового господарства - інженером з охорони та захисту лісу Поясником А.М .
Наведені вище обставини стали підставою для звернення прокурора з указаним позовом.
Заперечуючи проти позову, відповідач вказував, що Білоцерківська окружна прокуратура не має підстав за даним позовом для представництва інтересів держави в суді.
Також, відповідач зазначив, що матеріали службового розслідування, на які прокурор посилається у позові, не є належним доказом факту вчинення відповідачем порушення вимог природоохоронного законодавства, внаслідок якого завдано державі шкоди, а саме невиконання обов`язку щодо забезпечення охорони лісів від незаконної рубки. Разом з цим, належним доказом порушення вимог природоохоронного законодавства в частині здійснення комплексу необхідних заходів захисту для забезпечення охорони лісів від незаконних рубок являється акт Державної екологічної інспекції Столичного округу, складений за результатами перевірки діяльності Державного підприємства "Білоцерківське лісове господарство". Відповідач вказує на те, що дата події незаконної вирубки входить у період, діяльність відповідача в якому перевірялася Державною екологічною інспекцією Столичного округу, за результатом чого останньою був складений акт №03-05/70 від 10.06.2019, у якому зафіксовано дотримання відповідачем вимог п. 5 ч. 1 ст. 64 ЛК України.
Відповідач вказує також на те, що прокурор просить суд застосувати до нього заходи відповідальності у вигляді відшкодування шкоди за незаконну вирубку лісу, проте особи, які вчинили правопорушення, не встановлені. За твердженням відповідача, прокурором не доведено наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення.
Ще одним аргументом Державного підприємства "Білоцерківське лісове господарство" є те, що нормами ЛК України не передбачено відповідальності за незабезпечення охорони та збереження лісу. Крім того, неналежна охорона лісу не є лісовим правопорушенням, яке тягне за собою матеріальну відповідальність за неналежне здійснення контролю за збереженням лісу.
Державна екологічна інспекція Столичного округу, у свою чергу, вказувала на те, що відповідно до п. 20 ст. 105 ЛК України відповідач має нести відповідальність у зв`язку з порушенням вимог з охорони пралісів, квазіпралісів та природних лісів. Щодо наявності вини відповідача, позивач-1 зазначив, що вина відповідача, як постійного лісокористувача, полягає у протиправній бездіяльності у вигляді не вчинення дій щодо забезпечення охорони та збереження лісу від незаконних рубок на підвідомчих йому ділянках із земель лісового фонду, тому відповідач повинен відшкодувати завдані його протиправними діями збитки. Крім того, позивач-1 звернув увагу на те, що відповідач сам виявив порушення природоохоронного законодавства і звернувся до правоохоронних органів із повідомленням про кримінальне правопорушення щодо незаконної вирубки дерев.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції зазначив, що обов`язок забезпечення охорони лісових насаджень покладено саме на постійних лісокористувачів, які відповідають за невиконання або неналежне виконання таких обов`язків, в тому числі, у разі незабезпечення охорони та захисту лісів від незаконних порубок дерев. Отже, цивільно-правову відповідальність за порушення лісового законодавства мають нести не лише особи, які безпосередньо здійснюють самовільну вирубку лісів (пошкодження дерев), а й постійні лісокористувачі, вина яких полягає у протиправній бездіяльності у вигляді не вчинення дій щодо забезпечення охорони та збереження лісу від незаконних рубок на підвідомчих їм ділянках із земель лісового фонду, що має наслідком самовільну рубку (пошкодження) лісових насаджень третіми (невстановленими) особами.
З такими висновками місцевого господарського суду погоджується і колегія суддів та вважає за необхідне зазначити наступне.
Як було зазначено вище, заперечуючи проти позову, відповідач вказував, що матеріали службового розслідування Державного підприємства "Білоцерківське лісове господарство" не є належним доказом на підтвердження факту вчинення ним порушення вимог природоохоронного законодавства, внаслідок якого завдано шкоди державі. Натомість, належним доказом порушення вимог природоохоронного законодавства в частині здійснення комплексу необхідних заходів захисту для забезпечення охорони лісів від незаконних рубок являється акт Державної екологічної інспекції Столичного округу, складений за результатами перевірки діяльності відповідача.
Відповідно до п. а) ч. 1 ст. 20-2 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" до компетенції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику зі здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, у сфері охорони навколишнього природного середовища належить, зокрема, організація і здійснення у межах компетенції державного нагляду (контролю) за додержанням центральними органами виконавчої влади та їх територіальними органами, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності та господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами-нерезидентами вимог законодавства про охорону, захист, використання та відтворення лісів.
Відповідно до п. 3 розділу ІІ Положення про Державну екологічну інспекцію Столичного округу, затвердженого наказом Державної екологічної інспекції України №259 від 27.11.2018, що діяло станом на час виявлення порушення лісового законодавства, Державна екологічна інспекція Столичного округу проводить перевірки (у тому числі документальні) із застосуванням інструментально-лабораторного контролю, складає відповідно до законодавства акти за результатами здійснення державного нагляду (контролю) за додержанням вимог законодавства з питань, що належать до її компетенції, надає обов`язкові до виконання приписи щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства та здійснює контроль за їх виконанням, здійснює лабораторні вимірювання (випробування).
Судом першої інстанції встановлено, що у період з 28.05.2019 по 10.06.2019 Державною екологічною інспекцією Столичного округу проводилася планова перевірка дотримання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів Державним підприємством "Білоцерківське лісове господарство".
За результатами проведеної планової перевірки посадовими особами Державної екологічної інспекції Столичного округу складено акт №03-05/70 за результатом проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.
Як убачається з акта перевірки, до адміністративно-організаційної структури Державного підприємства "Білоцерківське лісове господарство" входить, зокрема, Томилівське лісництво загальною площею 5414,3 тис. га.
Відповідно до додатку №6 до акта перевірки №03-05/70 "Перелік питань щодо проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) за додержанням вимог законодавства про охорону, захист, використання та відтворення лісів" на вказане у пп. 1.4 п. 1 питання щодо дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства стосовно здійснення охорони лісів від пожеж, захист від шкідників і хвороб, незаконних рубок та інших пошкоджень, в графі "Відповіді на запитання" вказано "Так".
Прокурор під час розгляду справи в суді першої інстанції вказував на те, що в акті перевірки №03-05/70 не зазначено період діяльності державного підприємства, що підлягав перевірці державними інспекторами з охорони навколишнього природного середовища.
В додатку №6 до акта зазначено, що відповідач являється суб`єктом господарювання високого ступеня ризику.
У розділі IV акта перевірки не вказано даних про останній проведений захід державного нагляду (контролю).
Натомість, відповідачем до матеріалів справи надано акт перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства про охорону, захист, використання та відтворення лісів, з якого вбачається, що посадовими особами Державної екологічної інспекції у Київській області, починаючи з 06.10.2017 по 20.10.2017, проведено планову перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства про охорону, захист, використання та відтворення лісів відповідачем.
Постановою Кабінету Міністрів України №182 від 06.03.2019 затверджено критерії, за якими оцінюється ступінь ризику від провадження господарської діяльності та визначається періодичність проведення планових заходів державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів Державною екологічною інспекцією, згідно з п. 5 яких планові заходи державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів за діяльністю суб`єктів господарювання проводяться з такою періодичністю: з високим ступенем ризику - не частіше одного разу на два роки.
Разом з цим, як вірно встановлено місцевим господарським судом, подія незаконної вирубки, виявленої 13.03.2019 у кварталі 17 виділу 1 Томилівського лісництва, входить у період, за який було проведено планову перевірку діяльності відповідача посадовими особами Державної екологічної інспекції Столичного округу та за результатом якої було складено акт №03-05/70.
Як вже зазначалося, на вказане у пп. 1.4 п. 1 додатку №6 до акта перевірки №03-05/70 питання щодо дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства стосовно здійснення охорони лісів від пожеж, захист від шкідників і хвороб, незаконних рубок та інших пошкоджень, в графі "Відповіді на запитання" посадовими особами Державної екологічної інспекції Столичного округу було вказано "Так". Отже, за результатом проведення планової перевірки дотримання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, проведеної після виявлення у кварталі 17 виділу 1 Томилівського лісництва незаконної порубки дерев, порушення відповідачем лісового законодавства посадовими особами Державної екологічної інспекції Столичного округу встановлено не було.
Державна екологічна інспекція Столичного округу зазначила, що на момент проведення перевірки, за наслідками якої складено акт №03-05/70 від 10.06.2019, їй не було відомо факт незаконної порубки дерев у кварталі 17 виділу 1 Томилівського лісництва, оскільки під час вказаної перевірки державним інспекторам з охорони навколишнього середовища не було надано матеріали службової перевірки відповідача та документи щодо звернення відповідача до правоохоронних органів з заявою про кримінальне правопорушення щодо незаконної рубки дерев невстановленими особами на території їхнього підприємства.
Отже, актом №03-05/70 від 10.06.2019 не спростовується факт порушення відповідачем вимог природоохоронного законодавства, внаслідок якого завдано державі шкоди, враховуючи також ту обставину, що порушення було виявлено самим відповідачем.
Судом першої інстанції вірно встановлено, що факт порушення лісового законодавства, а саме незаконна вирубка дерев, підтверджується актом №2 огляду місця вчинення правопорушення лісового законодавства від 13.03.2019, складеним інженером з охорони та захисту лісу відповідно до п. 2.5 Інструкції з оформлення органами Державного комітету лісового господарства України матеріалів про адміністративні правопорушення.
Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини (ч. 2 ст. 1166 ЦК України).
Для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків (відшкодування шкоди), потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: 1) протиправної поведінки; 2) збитків; 3) причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками; 4) вини боржника у заподіянні збитків.
Статтями 5 та 40 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" передбачено, що ліс, як природний ресурс загальнодержавного значення, підлягає державній охороні і регулюванню використання на території України. Використання природних ресурсів громадянами, підприємствами, установами та організаціями здійснюється з додержанням обов`язкових екологічних вимог.
Частиною 2 ст. 19 ЛК України визначено, що обов`язок забезпечувати охорону, захист, відтворення, підвищення продуктивності лісових насаджень, посилення їх корисних властивостей, підвищення родючості ґрунтів, вжиття інших заходів відповідно до законодавства на основі принципів сталого розвитку, а також дотримання правил і норм використання лісових ресурсів покладено на постійних лісокористувачів.
Відповідно до ст. 63 ЛК України ведення лісового господарства полягає у здійсненні комплексу заходів з охорони, захисту, раціонального використання та розширеного відтворення лісів.
Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 64 ЛК України підприємства, установи, організації і громадяни здійснюють ведення лісового господарства з урахуванням господарського призначення лісів, природних умов і зобов`язані здійснювати охорону лісів, зокрема, від незаконних рубок та інших пошкоджень.
Відповідно до ч. 1 ст. 86 ЛК України організація охорони і захисту лісів передбачає здійснення комплексу заходів, спрямованих на збереження лісів від пожеж, незаконних рубок, пошкодження, ослаблення та іншого шкідливого впливу, захист від шкідників і хвороб.
Власники лісів і постійні лісокористувачі зобов`язані розробляти та проводити в установлений строк комплекс протипожежних та інших заходів, спрямованих на збереження, охорону та захист лісів. Перелік протипожежних та інших заходів, вимоги щодо складання планів цих заходів визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері лісового господарства, органами місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень (ч. 2 ст. 86 ЛК України).
Статтею 90 ЛК України передбачено, що основними завданнями державної лісової охорони є:
- здійснення державного контролю за додержанням лісового законодавства;
- забезпечення охорони лісів від пожеж, незаконних рубок, захист від шкідників і хвороб, пошкодження внаслідок антропогенного та іншого шкідливого впливу.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 105 ЛК України відповідальність за порушення лісового законодавства несуть особи, винні у порушенні вимог щодо ведення лісового господарства, встановлених законодавством у сфері охорони, захисту, використання та відтворення лісів.
Частиною 1 ст. 107 ЛК України передбачено, що підприємства, установи, організації зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними лісу внаслідок порушення лісового законодавства, у розмірах і порядку, визначених законодавством України.
У п. 3.1 статуту Державного підприємства "Білоцерківське лісове господарство" вказано, що підприємство створено, зокрема, з метою ведення лісового господарства, охорони, захисту, раціонального використання та відтворення лісів.
Одним із основних напрямків діяльності підприємства є забезпечення охорони лісів від пожеж, захист від шкідників і хвороб, пошкодження внаслідок антропогенного та іншого шкідливого впливу, порушень лісового законодавства і притягнення до адміністративної відповідальності громадян та посадових осіб при вчиненні ними адміністративних правопорушень у сфері лісового господарства, мисливського господарства та полювання (пп. 3.2.5 п. 3.2 статуту).
Отже, організація і забезпечення охорони та захисту лісів, яка передбачає здійснення комплексу заходів, спрямованих на збереження та охорону лісів, зокрема, від незаконних рубок та інших пошкоджень, покладається на постійних лісокористувачів.
Порушення вимог щодо ведення лісового господарства, встановлених у сфері охорони, захисту та використання лісів, є підставою для покладення на постійного лісокористувача цивільно-правової відповідальності. При цьому, не важливо, хто конкретно здійснював незаконне вирубування дерев на ділянках лісу, наданих у постійне користування, оскільки визначальним є факт порушення постійним лісокористувачем встановлених правил лісокористування, що спричинило завдання державі збитків внаслідок незаконної рубки дерев третіми особами на підконтрольній постійному лісокористувачу ділянці лісу. Таким чином, обов`язок щодо забезпечення охорони лісових насаджень покладено саме на постійних лісокористувачів, які відповідають за невиконання або неналежне виконання таких обов`язків, в тому числі, у разі незабезпечення охорони та захисту лісів від незаконних порубок дерев. Отже, цивільно-правову відповідальність за порушення лісового законодавства мають нести не лише особи, які безпосередньо здійснюють самовільну вирубку лісів (пошкодження дерев), а й постійні лісокористувачі, вина яких полягає у протиправній бездіяльності у вигляді невчинення дій щодо забезпечення охорони та збереження лісу від незаконних рубок на підвідомчих їм ділянках із земель лісового фонду, що має наслідком самовільну рубку (пошкодження) лісових насаджень третіми (невстановленими) особами (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 20.02.2020 у справі №920/1106/17).
Згідно з п. 1.1 статуту Державного підприємства "Білоцерківське лісове господарство" останнє засноване на державній власності вiдповiдно до наказу Міністерства лісового господарства Української РСР №133 від 31.10.1991 "Про організаційну структуру управління лісовим господарством України", належить до сфери управління Державного агентства лісових ресурсів України та входить до сфери управління Київського обласного та по м. Києву управління лісового та мисливського господарства.
Право постійного користування відповідачем Томилівським лісництвом (кв. 17, виділ 1) в межах Шкарівської сільської ради Білоцерківського району, де виявлено незаконну вирубку дерев, підтверджується копією Державного акта на право постійного користування землею серії І-КВ №001995 та витягом з Проекту організації та розвитку лісового господарства ДП "Білоцерківське лісове господарство".
Як вже зазначалося, безпосередньо посадовими особами відповідача у кварталі 17 виділу 1 Томилівського лісництва було виявлено порушення лісового законодавства, а саме незаконна вирубка дерев, про що складено акт №2 огляду місця вчинення порушення лісового законодавства від 13.03.2019.
Виявлене Державним підприємством "Білоцерківське лісове господарство" порушення вимог природоохоронного законодавства, а саме вирубка 22 дерев, була здійснена на території, підвідомчій постійному лісокористувачу, тобто відповідачу.
Таким чином, судом першої інстанції правомірно встановлено, що відповідач як постійний лісокористувач, не забезпечив охорону і збереження лісового фонду на підвідомчій йому території, допустив самовільну вирубку лісу, чим заподіяно матеріальну шкоду лісовому фонду України.
Як вбачається з акта огляду місця вчинення правопорушення лісового законодавства від 13.03.2019, відповідач самостійно обчислив розмір заподіяної шкоди в сумі 135045,43 грн, у тому числі 5153,00 грн - вартість дерев та 129892,43 грн - розмір шкоди, виходячи із загальної кількості зрубаних дерев (22 дерев породи дуб, ясен, берест) масою 12 куб. м, діаметрів дерев на висоті 1,3 м в залежності від діаметра пня та такс для обчислення розміру шкоди, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №665 від 23.07.2008.
Розрахунок розміру шкоди, заподіяної порушенням природоохоронного законодавства внаслідок незаконної порубки дерев, здійснено відповідно до Такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу підприємствами, установами, організаціями та громадянами незаконним вирубуванням та пошкодженням дерев та чагарників до ступеня припинення росту, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №665 від 23.07.2008.
Наведеним спростовуються доводи відповідача щодо неналежного розрахунку шкоди, завданої незаконною рубкою дерев, відповідно до яких із розрахунку відповідача, доданого до акта від 13.03.2019, не вбачається, що діаметр зрубаних дерев вимірювався повноваженою особою лісового господарства саме у корі біля шийки кореня. Проте, іншого обміру діаметра пеньків зрубаних дерев аніж у корі біля шийки кореня нормами природоохоронного законодавства не передбачено.
Згідно з п. 2 постанови Кабінету Міністрів України №665 від 23.07.2008 "Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу", починаючи з 1 січня 2009 року проводиться індексація затверджених цією постановою такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу підприємствами, установами, організаціями та громадянами.
Відповідно до розрахунку, здійсненого Державною екологічною інспекцією Столичного округу, доданого до клопотання, яке надійшло до суду першої інстанції 16.06.2022, незаконною рубкою 20 дерев сироростучих та 2 дерев сухостійких, виявлених на території відповідача у кварталі 17 виділу 1 Томилівського лісництва, сума збитків, з урахуванням індексації становить 129892,37 грн.
У зв`язку з наданим позивачем-1 розрахунком, прокурором було подано заяву про зменшення розміру позовних вимог до суми 129892,37 грн.
Доводи відповідача про те, що розрахунок шкоди внаслідок незаконної вирубки проведено не Державною екологічною інспекцією Столичного округу, вірно відхилено місцевим господарським судом, оскільки таке правопорушення виявлено не самою інспекцією, як контролюючим органом, тоді як розрахунок розміру шкоди здійснюється контролюючим органом у разі виявлення ним за результатами державного контролю за додержанням вимог природоохоронного законодавства порушень природоохоронного законодавства.
У даному випадку, відповідно до п. 2.5 Інструкції з оформлення органами Державного комітету лісового господарства України матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої наказом Державного комітету лісового господарства України №262 від 31.08.2010, у разі якщо виявлено факт порушення лісового законодавства, однак особу порушника встановити неможливо (порушник вчинив правопорушення і зник з місця події), посадовою особою органу лісового господарства складається акт огляду місця вчинення порушення лісового законодавства. Складений акт протягом трьох днів з моменту виявлення правопорушення направляється до органу внутрішніх справ за місцем вчинення правопорушення для встановлення особи порушника. Виявлені при цьому незаконно добуті лісові ресурси вилучаються, про що зазначається в акті.
Тобто, акт, складений посадовими особами органу лісового господарства, до яких відноситься і відповідач, є належним доказом на підтвердження факту вчинення порушення лісового законодавства.
За таких обставин, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх обов`язків, як постійного лісокористувача, зокрема, щодо забезпечення охорони та захисту лісів від незаконних вирубок дерев, що призвело до порушення вимог природоохоронного законодавства, а саме вчинення незаконної вирубки дерев у кварталі 17 виділу 1 Томилівського лісництва, заподіяно матеріальну шкоду лісовому фонду України у розмірі 129892,37 грн.
Отже, вимоги прокуратури про стягнення з відповідача шкоди, завданої внаслідок незаконної вирубки лісу, у розмірі 129892,37 грн є законними і обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.
З урахуванням усього вищезазначеного, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з приводу наявності підстав для задоволення позову прокуратури про стягнення з відповідача шкоди, завданої внаслідок незаконної вирубки лісу, у розмірі 129892,37 грн.
Встановленими вище обставинами в їх сукупності спростовуються аргументи скаржника з приводу того, що матеріали службового розслідування, проведеного працівниками Державного підприємства "Білоцерківське лісове господарство", неправомірно визнані судом належними доказами наявності обставин та фактів для задоволення вимог про стягнення шкоди.
Окрім цього, відповідач у поданій апеляційній скарзі також вказує на те, що звернення прокурора в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції Столичного округу та Білоцерківської міської ради є передчасним, а відтак судом першої інстанції залишено поза увагою відсутність підстав для представництва прокурором інтересів держави.
Проте, апеляційний суд вважає наведені доводи безпідставними з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 4 ст. 53 ГПК України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього кодексу.
Звернення прокурора з позовом до суду обґрунтоване посиланням на ч. 3 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", відповідно до якої прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.
Прокурором позивачем-1 визначено Державну екологічну інспекцію Столичного округу.
Відповідно до ст. 20-2 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" до компетенції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, у сфері охорони навколишнього природного середовища належить, у тому числі пред`являти претензії про відшкодування збитків і втрат, заподіяних державі в результаті порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища.
Державна екологічна інспекція Столичного округу є міжрегіональним територіальним органом Державної екологічної інспекції України та їй підпорядковується, діє на підставі Положення про Державну екологічну інспекцію Столичного округу, затвердженого наказом Державної екологічної інспекції України №253 від 01.06.2021.
Відповідно до п. 1 розділу I Положення повноваження інспекції поширюються на територію міста Києва та Київської області.
Згідно з п. 2 розділу II Положення інспекція здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням територіальними органами центральних органів виконавчої влади, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності і господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами-нерезидентами вимог законодавства, зокрема, про охорону, захист, використання та відтворення лісів.
Також прокурором позивачем-2 визначено Білоцерківську міську раду.
Як вбачається з матеріалів справи, листом №50-2433вих-21 від 15.07.2021 Білоцерківська окружна прокуратура звернулася до Білоцерківської міської ради, у якому просила в строк до 20.07.2021 надати інформацію щодо вжитих Білоцерківською міською радою (Шкарівською сільською радою) заходів щодо стягнення шкоди у сумі 135045,43 грн, завданої лісовим ресурсам внаслідок незаконної вирубки деревини на території Томилівського лісництва в межах Шкарівської сільської ради Білоцерківської району, у тому числі шляхом пред`явлення до суду відповідної позовної заяви. У разі невжиття таких заходів, прокуратура просила повідомити причини їх невжиття.
Листом №2594/01-14 від 30.07.2021 Білоцерківська міська рада повідомила прокуратуру, що у її розпорядженні відсутня будь-яка інформація щодо вказаної у запиті прокуратури незаконної вирубки деревини, у зв`язку з чим Білоцерківська міська рада не має можливості вжити жодних заходів щодо стягнення шкоди, заподіяної такою вирубкою. Крім того, Білоцерківська міська рада повідомила, що у неї відсутня інформація щодо вжиття таких заходів Шкарівською сільською радою. Також Білоцерківська міська рада просила у разі наявності у Білоцерківської окружної прокуратури необхідної інформації щодо особи правопорушника та обставин незаконної вирубки деревини, вжити всіх необхідних заходів щодо захисту інтересів Білоцерківської міської територіальної громади.
Також, листом №50-3392вих-21 від 02.09.2021 Білоцерківська окружна прокуратура звернулася до Державної екологічної інспекції Столичного округу, в якому просила в строк до 03.09.2021 надати інформацію щодо вжитих заходів для стягнення шкоди у сумі 135045,43 грн, завданої лісовим ресурсам внаслідок незаконної вирубки деревини на території Томилівського лісництва в межах Шкарівської сільської ради Білоцерківської району, у тому числі шляхом пред`явлення до суду відповідної позовної заяви. У разі невжиття таких заходів, прокуратура просила повідомити причини їх невжиття.
Листом №8/07-33/3324 від 06.09.2021 Державна екологічна інспекція Столичного округу повідомила прокуратуру, що вона позбавлена можливості пред`явити позов до Державного підприємства "Білоцерківське лісове господарство" про стягнення збитків, заподіяних державі внаслідок порушення природоохоронного законодавства, оскільки розрахунок збитків проведено не особами, що здійснюють державний контроль за додержанням вимог природоохоронного законодавства, не на основі актів перевірок, протоколів про адміністративне правопорушення та інших матеріалів, що підтверджують факт порушень, які виявлені за результатами державного контролю за додержанням вимог природоохоронного законодавства фізичними особами, фізичними особами-підприємцями та юридичними особами. Крім того, Державна екологічна інспекція Столичного округу повідомила, що не заперечує з приводу пред`явлення прокуратурою позову в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції Столичного округу про стягнення збитків, заподіяних державі внаслідок порушення природоохоронного законодавства, оскільки інспекція у даних правовідносинах не має повноважень щодо звернення до суду з позовом.
Листами №№50-6083вих-21 та 50-6084вих-21 від 21.12.2021 Білоцерківська окружна прокуратура повідомила Державну екологічну інспекцію Столичного округу та Білоцерківську міську раду про те, що відповідно до вимог ч. 4 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" нею буде подано позовну заяву в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції Столичного округу, Білоцерківської міської ради, третя особа Київська обласна рада, до Державного підприємства "Білоцерківське лісове господарство" про стягнення шкоди, заподіяної незаконною вирубкою дерев, у сумі 135045,43 грн.
Наведені обставини є підставою для звернення Заступника керівника Білоцерківської окружної прокуратури з даним позовом до суду в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції Столичного округу та Білоцерківської міської ради.
Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Великої Палати Верховного від 26.05.2020 у справі №912/2385/18, прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу. Бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк. Звертаючись до відповідного компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення. Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню, тощо.
При цьому, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження його бездіяльності. Якщо прокурору відомо причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові, але якщо з відповіді компетентного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.
Отже, направлені прокурором запити до позивачів, у яких детально описано факт незаконної вирубки дерев, місце вчинення правопорушення, суму шкоди свідчать про їх обізнаність з ситуацією, що склалася. При цьому, у позивачів було достатньо часу для самостійного звернення з позовом до суду, проте останні не заперечували щодо звернення з позовною заявою саме прокурором.
Як висновок, прокурором дотримано порядок звернення з даним позовом до суду, передбачений ст. 23 Закону України "Про прокуратуру".
Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим кодексом.
Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.
Згідно зі ст. ст. 76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
Статтею 276 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на вказані обставини, ґрунтуючись на матеріалах справи, апеляційний суд вважає, що рішення Господарського суду Київської області від 16.08.2022 у справі №911/133/22 прийнято з повним та усебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга Державного підприємства "Білоцерківське лісове господарство" не підлягає задоволенню.
У зв`язку з відмовою у задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору за її подання покладаються на скаржника.
Згідно з ч. 5 ст. 12 ГПК України малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Як передбачено ч. 3 ст. 287 ГПК України, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 даної статті.
Вказана справа є малозначною, а тому прийнята постанова не підлягає касаційному оскарженню.
Керуючись ст. ст. 267 - 285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:
1. Апеляційну скаргу Державного підприємства "Білоцерківське лісове господарство" залишити без задоволення.
2. Рішення Господарського суду Київської області від 16.08.2022 у справі №911/133/22 залишити без змін.
3. Витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Державне підприємство "Білоцерківське лісове господарство".
4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України.

Головуючий суддя                                                            В.В. Шапран 

Судді                                                                                В.В. Андрієнко

                                                                                С.І. Буравльов