Ухвала
Іменем України 
19 жовтня 2022 року
м. Київ
провадження № 51-2953 ск 22
 
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого           ОСОБА_2,
суддів                       ОСОБА_3, ОСОБА_4,
 
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвали Житомирського апеляційного суду від 14 та 23 вересня 2022 року.
Суть питання та встановлені судом обставини
Ухвалою слідчого судді Овруцького районного суду Житомирської області від 1 серпня 2022 року відмовлено у задоволенні скарги потерпілого ОСОБА_1 від 7 лютого 2022 року на постанову начальника СД ВП № 1 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області від 3 лютого 2022 року про закриття кримінального провадження № 12017060250000368 за ч. 1 ст. 190, ч. 1 ст. 358 КК України у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення. 
Ухвалою Житомирського апеляційного суду від 14 вересня 2022 року апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишено без задоволення, а ухвалу слідчого судді - без змін.
Ухвалою Житомирського апеляційного суду від 23 вересня 2022 року клопотання потерпілого ОСОБА_1 задоволено частково,постановлено виправити описки, допущені у вищевказаній ухвалі суду від 14 вересня 2022 року, а саме у назві суду із яким проводилась відеоконференція та дати відкриття провадження і внесення відомостей до ЄРДР.
27 вересня 2022 року ОСОБА_1 звернувся з касаційною скаргою, у якій не погоджувався з ухвалою Житомирського апеляційного суду від 14 вересня 2022 року, просив її скасувати через істотне порушенням вимог кримінального процесуального закону. Крім того, просив скасувати ухвалу Житомирського апеляційного суду від 23 вересня 2022 року про виправлення описки, яку він вважав незаконною й необґрунтованою. Також стверджував, що в ній помилково зазначено, що вона не підлягає оскарженню в касаційному порядку. 
Ухвалою ВС від 3 жовтня 2022 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвали Житомирського апеляційного суду від 14 та 23 вересня 2022 року, оскільки ці рішення не підлягають оскарженню в касаційному порядку, відповідно до ч. 4  ст. 424 КПК України. 
14 жовтня 2022 року ОСОБА_1 повторно звернувся до Суду з касаційною скаргою, у якій знову просить скасувати ухвали Житомирського апеляційного суду від 14 та 23 вересня 2022 року через допущені істотні порушення вимог кримінального процесуального закону та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції. Вказує, що після направлення ним касаційної скарги, на його електронну адресу від Житомирського апеляційного суду надійшов повний текст ухвали від 23 вересня 2022 року, якою, на його думку, змінена суть ухвали цього ж суду від 14 вересня 2022 року. Скаржник вважає, що ухвала апеляційного суду про внесення виправлень у судове рішення, відповідно до ч. 3 ст. 379 КПК України, може бутиоскаржена в касаційному порядку.
Таким чином, ОСОБА_1 повторно звернувся з касаційною скаргою на ухвали Житомирського апеляційного суду від 14 та 23 вересня 2022 року, просить їх скасувати з тих самих підстав, які він вказував у касаційній скарзі від 27 вересня 2022 року. 
Мотиви суду
Зі змісту положень ст. ст. 424, 425 КПК України вбачається, що процесуальним законом не передбачено можливості багаторазового оскарження в касаційному порядку особою судових рішень, які вже були предметом перегляду суду касаційної інстанції за касаційною скаргою цієї особи. Конституційний суд України рішенням від 11 березня 2010 року № 8-рп/2010 встановив, що визначення у положенні п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України як однієї з основних засад судочинства "забезпечення ... касаційного оскарження рішення суду" у системному зв`язку з положеннями частини першої ст. 8,  ст. 125 Основного Закону України означає лише одноразове касаційне оскарження та перегляд рішення суду.
  ОСОБА_1 вже звертався з касаційною скаргою на ухвали Житомирського апеляційного суду від 14 та 23 вересня 2022 року і за наслідками її розгляду 3 жовтня 2022 року було прийнято рішення про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки ці рішення не підлягають оскарженню в касаційному порядку, відповідно до ч.  4  ст. 424 КПК України. 
Суд виходив з того, що відповідно до ч. 4 ст. 424 КПК України ухвала слідчого судді після її перегляду в апеляційному порядку, а також ухвала суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги на таку ухвалу оскарженню в касаційному порядку не підлягають.
Ухвала про внесення виправлень у судове рішення чи відмову у внесенні виправлень має особливу правову природу, обумовлену її «похідним» характером, оскільки вона не вирішує будь-яких питань по суті, окрім як щодо виправлення допущених у судовому рішенні відповідного суду описок і очевидних арифметичних помилок (або відмову у внесенні таких виправлень). Зміст ухвали про внесення виправлень у судове рішення завжди обумовлений змістом судового рішення, до якого вносяться зміни, а тому оцінка правомірності постановлення такої ухвали з точки зору її змісту у випадку її оскарження в апеляційному чи касаційному порядку має здійснюватися одночасно із оцінкою змісту виправленого судового рішення. 
Отже, оскарження ухвали про внесення виправлень у судове рішення має здійснюватися в тому ж порядку, що і виправлене судове рішення, у тому числі з урахуванням інстанції суду, який прийняв таке рішення. Дотримання відповідного порядку оскарження може бути поєднане із наявністю відповідних обмежень права на оскарження тих чи інших судових рішень крім випадків, коли суд, постановляючи ухвалу про внесення виправлень у судове рішення, вийшов за межі наданих йому законом повноважень.
Оскільки відповідно до ч. 4 ст. 424 КПК України  ухвала Житомирського апеляційного суду від 14 вересня 2022 року, постановлена за результатами розгляду апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді, не підлягає оскарженню в касаційному порядку, то так само не підлягає оскарженню в касаційному порядку і похідна від неї ухвала від 23 вересня 2022 року про виправлення описки у ній.
КПК України не надає Верховному Суду повноважень щодо здійснення повторного розгляду касаційної скарги ОСОБА_1 на одне і те ж саме судове рішення з тих самих підстав.
Така позиція  узгоджується з основоположними аспектами верховенства права, одним із яких є принцип правової визначеності, що передбачає дотримання принципу остаточності рішення, жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відступ від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.
Враховуючи те, що оскаржувані ухвали апеляційного суду не підлягають оскарженню в касаційному порядку та не можуть вдруге бути предметом розгляду суду касаційної інстанції, по суті розгляду первинної скарги винесено вмотивоване рішення, Суд, керуючись ч. 2 ст. 428 КПК України, 
постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвали Житомирського апеляційного суду від 14 та 23 вересня 2022 року. 
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_2                                          ОСОБА_3                                      ОСОБА_4