ф
УХВАЛА

12 вересня 2022 року 
м. Київ

справа №990/128/22
адміністративне провадження №П/990/128/22

Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Хохуляка В`ячеслава Віссаріоновича, розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Президента України Зеленського Володимира Олександровича, Офісу Президента України, Державної установи «Урядовий контактний центр» про оскарження актів, дій, чи бездіяльності Президента України,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду як суду першої інстанції з адміністративним  позовом до Президента України Зеленського Володимира Олександровича, Офісу Президента України, Державної установи «Урядовий контактний центр», у якому позивач просить: 

визнати протиправною бездіяльність Офісу Президента України щодо неналежного розгляду звернення від 17.02.2022 реєстраційний  № ФИ-13780690 ОСОБА_1 , як інваліда війни, поданого через Урядовий контактний центр, з урахуванням ухвали Полтавського районного суду Полтавської області про визнання бездіяльності працівників поліції Полтавського РВП Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області від 24.01.2018 справа №545/1842/15-к;

визнати протиправною бездіяльність Президента України Зеленського Володимира Олександровича щодо неналежного розгляду звернення від 17.02.2022 реєстраційний  № ФИ-13780690 ОСОБА_1 , як інваліда війни, поданого через Урядовий контактний центр, з урахуванням ухвали Полтавського районного суду Полтавської області про визнання бездіяльності працівників поліції Полтавського РВП Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області від 24.01.2018 справа №545/1842/15-к;

визнати протиправною бездіяльність Офісу Президента України щодо невжиття відповідних заходів реагування по обставинам та фактам, викладеним у зверненні від 17.02.2022 реєстраційний № ФИ-13780690 ОСОБА_1 , як інваліда війни, поданого через Урядовий контактний центр та порушення статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод;

визнати протиправною бездіяльність Президента України Зеленського Володимира Олександровича щодо невжиття відповідних заходів реагування по обставинам та фактам, викладеним у зверненні від 17.02.2022 реєстраційний  № ФИ-13780690 ОСОБА_1 , як інваліда війни, поданого через Урядовий контактний центр та порушення статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод;

визнати протиправною бездіяльність Офісу Президента України щодо ненадання роз`яснення порядку оскарження прийнятого рішення у відповіді від 21.02.2022 за вих. №  22/015778-16, згідно вимог статті 15 Закону України «Про звернення громадян»;

визнати протиправною бездіяльність Офісу Президента України щодо ненадання відповіді на звернення від 17.02.2022 реєстраційний  № ФИ-13780690   ОСОБА_1 , як інваліда війни, поданого через Урядовий контактний центр за підписом Президента України Зеленського Володимира Олександровича;

зобов`язати Офіс Президента України повторно розглянути звернення від 17.02.2022 реєстраційний № ФИ-13780690 ОСОБА_1 , як інваліда війни, вжити заходів реагування з урахуванням обставин, встановлених судом і подати, у встановлений судом строк, звіт про виконання судового рішення;

зобов`язати Президента України Зеленського Володимира Олександровича повторно розглянути звернення від 17.02.2022 реєстраційний № ФИ-13780690 ОСОБА_1 , як інваліда війни, вжити заходів реагування з урахуванням обставин, встановлених судом і подати,  у встановлений судом строк, звіт про виконання судового рішення.

Перевіряючи позовну заяву на відповідність вимогам процесуального закону, судом встановлено наступне.

Відповідно до частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси (частина перша статті 5 КАС України).

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Як слідує з позовної заяви, ОСОБА_1 звертається з позовними вимогами до Президента України, Офісу Президента України, Державної установи «Урядовий контактний центр».

Згідно з частиною четвертою статті 22 КАС України Верховному Суду як суду першої інстанції підсудні справи щодо встановлення Центральною виборчою комісією результатів виборів або всеукраїнського референдуму, справи за позовом про дострокове припинення повноважень народного депутата України, а також справи щодо оскарження актів, дій чи бездіяльності Верховної Ради України, Президента України, Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, рішень, дій чи бездіяльності органів, які обирають (призначають), звільняють членів Вищої ради правосуддя, щодо питань обрання (призначення) на посади членів Вищої ради правосуддя, звільнення їх з таких посад, бездіяльності Кабінету Міністрів України щодо невнесення до Верховної Ради України законопроекту на виконання (реалізацію) рішення Українського народу про підтримку питання загальнодержавного значення на всеукраїнському референдумі за народною ініціативою.

Особливості провадження у справах щодо оскарження актів, дій чи бездіяльності Верховної Ради України, Президента України, Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України передбачені статтею 266 КАС України.

Статтею 266 КАС України, зокрема частиною першою цієї статті, встановлено, що правила цієї статті поширюються на розгляд адміністративних справ щодо:

1) законності (крім конституційності) постанов Верховної Ради України, указів і розпоряджень Президента України;

2) законності дій чи бездіяльності Верховної Ради України, Президента України, Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України;

3) законності актів Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України;

4) законності рішень Вищої ради правосуддя, ухвалених за результатами розгляду скарг на рішення її Дисциплінарних палат;

5) законності бездіяльності Кабінету Міністрів України щодо невнесення до Верховної Ради України законопроекту на виконання (реалізацію) рішення Українського народу про підтримку питання загальнодержавного значення на всеукраїнському референдумі за народною ініціативою.

З огляду на викладене, Верховний Суд як суд першої інстанції має повноваження щодо розгляду чітко визначеної категорії адміністративних справ.

Суд зазначає, що в порядку адміністративного судочинства до Верховного Суду як суду першої інстанції можуть бути оскаржені тільки ті правові акти та/або дії чи бездіяльність Президента України, які виникли у правовідносинах, у яких він реалізовує свої владні (управлінські) повноваження, і які не вимагають перевірки на відповідність Конституції України за їх юридичним змістом і процедурою розгляду.

Статтею 106 Конституції України встановлено повноваження Президента України. Пункт 31 частини першої вказаної статті зазначає, що Президент України здійснює інші повноваження, визначені Конституцією України, окрім тих, що визначені пунктами 1-30 частини першої статті 106 Конституції України. Аналіз вказаної норми свідчить про те, що повноваження Президента України визначаються виключно Конституцією України.

З урахуванням наведеного, позивачу слід привести позовну заяву у відповідність з процесуальним законодавством, а саме, визначити відповідача, враховуючи положення частини четвертої статті 22 КАС України,  уточнити зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів; зазначити в чому полягає бездіяльність Президента України, з огляду на викладені обставини щодо неналежного розгляду звернення, викласти обґрунтування протиправності дій та/або бездіяльності Президента України у межах визначеної Конституцією України компетенції (при виконанні яких саме владних управлінських функцій щодо позивача). 

Пунктом п`ятим частини першої статі 171 КАС України унормовано, що суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи позов подано у строк, установлений законом.

Згідно частини першої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (частина друга цієї статті).

Як слідує, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом 07.09.2022.

У позовній заяві зазначено, що позивач направив через Урядовий контактний центр звернення, та 21.03.2022 отримав, на думку позивача, незаконну відповідь Офісу Президента України від 21.02.2022. При цьому, позивач вказує, що строки на оскарження не пропущені з урахуванням введення воєнного стану в країні.

Враховуючи вимоги статті 122 КАС України, позивачу необхідно надати суду докази, що підтверджують дату, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення, як вважає останній, своїх прав, свобод чи інтересів, з метою обґрунтованого обчислення шестимісячного строку звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів.  

Положення частини першої статті 169 КАС України вказують, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього України, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху (частина друга цієї статті).

Відповідно до пункту шостого частини п`ятої статті 44 КАС України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. У зв`язку з наведеним, залишення позову без руху з підстав, передбачених законом (невідповідність позовної заяви вимогам щодо її змісту, несплата судового збору тощо) не є порушенням права на справедливий судовий захист.

Крім того, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (пункт 109 рішення у справі «Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain» від 07.07.1989).

Керуючись статтями 22, 160, 169, 171, 266 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Президента України Зеленського Володимира Олександровича, Офісу Президента України, Державної установи «Урядовий контактний центр» про оскарження актів, дій, чи бездіяльності Президента України - залишити без руху.

Надати позивачу строк у десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків позовної заяви.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

-------------------
В.В. Хохуляк
Суддя Верховного Суду