ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 593/847/22	Головуючий у 1-й інстанції Музика Я.М. 	
Провадження № 33/817/640/22 	Доповідач - Ваврів І.З.	
Категорія - 	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2022 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Ваврів І.З. 
з участю: особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 ,
захисника особи, яку протягнуто до адміністративної відповідальності,                        адвоката Горського О.І.
   
розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на постанову Бережанського районного суду Тернопільської області від 08 листопада 2022 року, 

в с т а н о в и в:

Постановою Бережанського районного суду Тернопільської області від 08 листопада 2022 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП і застосовано відносно неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 34 000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 роки.
Як визнав суд, ОСОБА_1 , яка була притягнута до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП постановою Бережанського районного суду Тернопільської області від 21.09.2021 року, відповідно до якої на неї накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн. та позбавлено права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік, 08.08.2022 року о 21 год. 25 хв., керувала транспортним засобом марки “ВАЗ 21063”, д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Злуки в м. Бережани Тернопільської області з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі ОСОБА_1 відмовилась, і такі її дії кваліфіковано за ч.2 ст.130 КУпАП. 
       В апеляційній скарзі особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , вважає, що постанова суду першої інстанції від 08 листопада 2022 року є незаконною та необґрунтованою.
На думку апелянта, в матеріалах справи немає належних та допустимих доказів доказів, які б свідчили, що ОСОБА_1 08.08.2022 року о 21 год. 25 хв. керувала транспортним засобом та на момент складання протоколу відносно неї за порушення ч.2 ст.130 КУпАП була водієм транспортного засобу.
В обґрунтування своїх доводів зазначає, що матеріалами справи, зокрема відеозаписом, не зафіксовано, що ОСОБА_1 керувала транспортним засобом .
Також зазначає, що у матеріалах справи відсутні належні докази, що стали підставою для зупинки транспортного засобу працівниками поліції під керуванням ОСОБА_1 .
       Просить постанову Бережанського районного суду Тернопільської області від 08 листопада 2022 року в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.130 КУпАП скасувати, а справу закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.
       Заслухавши апелянта ОСОБА_1 та її представника адвоката Горського О.І., яка підтримала подану апеляційну скаргу і, з наведених у ній мотивів, просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі відносно неї; дослідивши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, приходжу до наступних висновків.
       Аналіз матеріалів справи та безпосередньо рішення місцевого суду, яке оскаржується апелянтом, дає підстави для висновку, що суд, розглядаючи дану справу, дотримався положень статей 245, 280 КУпАП, відповідно до яких провадження у справах про адміністративні правопорушення має забезпечувати повне, всебічне й об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, що сприяє постановленню законного та обґрунтованого рішення, яке виключало б його двозначне тлумачення і сумніви щодо доведеності вини певної особи в учиненні адміністративного правопорушення. 
       Висновок суду про винуватість та кваліфікацію дій ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП України доведений належним чином перевіреними, оціненими та викладеними у постанові суду доказами.
       Так, відповідно до п.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд для з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 093117, 08.08.2022 року о 21 год. 25 хв., ОСОБА_1 керувала транспортним засобом марки ВАЗ 21063 д.н.з. НОМЕР_1 по вул.Злуки в м. Бережани Тернопільської області з ознаками алкогольного cп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі ОСОБА_1 відмовилась, і такі її дії кваліфіковано за ч.2 ст.130 КУпАП.
Вказаний протокол відповідає вимогам ст.ст.254, 256 КУпАП, складений уповноваженою на те особою, визначеною ст.255 КУпАП, а наведені у ньому обставини об`єктивно стверджуються іншими доказами, дослідженими судом по справі.
       Цей документ був предметом розгляду у суді першої інстанції та отримав належну правову оцінку з якою суд апеляційної інстанції погоджується.
       Наведені у протоколі обставини об`єктивно стверджуються іншими доказами, які були досліджені судом першої інстанції і у своєму взаємозв`язку підтверджують факт вчинення ОСОБА_1 інкримінованого їй правопорушення.
       Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративні правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.
       Оглянутим в судовому засіданні відеоматеріалом, що зафіксований нагрудною камерою працівників патрульної поліції підтверджується, що працівниками поліції виявлено факт порушення Правил дорожнього руху України водієм транспортного засобу “ВАЗ 21063”, д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 , за що її притягнуто до відповідальності за ст.ст.122 ч.2, 126 ч.4 КУпАП.
       Також відеозаписом зафіксовано, що під час спілкування з водієм ОСОБА_1 працівником поліції повідомлено про наявні у неї ознаки алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння безпосередньо на місці або в медичному закладі, від чого остання відмовилася. 
       Безпідставними апеляційний суд вважає твердження апелянта про відсутність належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 і те, що вона була водієм транспортного засобу відповідно до ПДР.
Виконання функцій водія, в контексті приписів статті 130 КУпАП, не передбачає обов`язкової відеофіксації руху транспортного засобу, як це слідує з апеляційної скарги, а може стверджуватись іншими доказами, сукупний аналіз яких підтверджує факт керування особою транспортним засобом.
       Апеляційний суд звертає увагу, що ОСОБА_1 , при спілкуванні з працівниками патрульної поліції, на місці зупинки транспортного засобу, не повідомляла, що не керувала транспортним засобом. 
При цьому, характер її поведінки під час спілкування з працівниками поліції свідчить, що саме вона керувала вказаним транспортним засобом, що ОСОБА_1 фактично і не заперечувала.
Окрім того, на запитання працівника поліції щодо вживання алкогольних напоїв ОСОБА_1 підтвердила даний факт та пояснила що їхала до дому.
       Що стосується доводів апелянта про відсутність належних доказів щодо наявності підстав для зупинки транспортного засобу, а також стосовно того, що працівники поліції транспортний засіб, в якому знаходилась ОСОБА_1 не зупиняла, то в даному випадку відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння не пов`язана з наявністю чи відсутністю підстав для зупинки транспортного засобу.
       Відповідно до диспозиції ч.2 ст.130 КУпАП однією з підстав адміністративної відповідальності за даною правовою нормою є повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.
       Як вбачається з матеріалів провадження постановою Бережанського районного суду Тернопільської області від 21 вересня 2021 року ОСОБА_1 визнана винною винною та притягнута до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП за те, що 09 липня 2021 року, керувала транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. 
       Виходячи з аналізу досліджених під час апеляційного розгляду матеріалів справи, висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення та кваліфікація її дій за ч.2 ст.130 КУпАП є правильним. 
       Жодних аргументованих доводів, які б викликали сумніви у об`єктивності оцінки доказів зроблених судом першої інстанції на підставі вищевказаних матеріалів справи, апелянтом не надано і не здобуто таких в процесі апеляційного розгляду.
       Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено у відповідності до вимог ст.33 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого нею правопорушення, особи правопорушника, ступеню його вини та інших обставин справи.
       З урахуванням наведеного, приходжу до висновку, що постанова Бережанського районного суду Тернопільської області від 08 листопада 2022 року відносно ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою, а тому підстав для її скасування, про що ставить питання апелянт, не вбачаю.

Керуючись ст.294 КУпАП, — 

п о с т а н о в и в:

       Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Бережанського районного суду Тернопільської області від 08 листопада 2022 р щодо ОСОБА_1 — без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя