Ухвала             
14 листопада 2022 року                                                                                               
м. Київ
справа № 177/336/21
провадження № 61-10575ск22
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Шиповича В. В. (суддя - доповідач), Синельникова Є. В., Хопти С. Ф.,
розглянувши касаційну скаргу  ОСОБА_1 на ухвалу Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі судді Малаховської І. Б., від 27 квітня 2021 року, постанову Дніпровського апеляційного суду, у складі колегії суддів: Бондар Я. М., Барильської А. П., Зубакової В. П., від 03 серпня 2021 року, рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі судді Малаховської І. Б., від 28 жовтня 2021 року та постанову Дніпровського апеляційного суду, у складі колегії суддів: Бондар Я. М., Барильської А. П., Зубакової В. П., від 09 лютого 2022 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої діями та бездіяльністю державних органів,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив суд стягнути з Державного бюджету України через Державну казначейську службу України у місті Кривий Ріг моральну шкоду в розмірі 216 000 грн, а також матеріальну шкоду із розрахунку - кількість судових засідань помножена на 288,88 грн.
Ухвалою Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 квітня 2021 року відмовлено у відкритті провадження в частині позовних вимог ОСОБА_1 до Криворізького районного суду Дніпропетровської області та ОСОБА_2 , яка є суддею цього суду; 
у задоволенні клопотання позивача ОСОБА_1 про розгляд справи за правилами загального позовного провадження відмовлено; у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про витребування матеріалів справи № 210/67/21 відмовлено; відкрито провадження у цивільній справі № 177/336/21 за позовною заявою ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України (далі - ДКСУ) про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої діями та бездіяльністю державних органів, в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін; встановлено строк для подання відзиву та подання заяви із запереченням проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.
Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду в частині відмови у відкритті провадження в частині позовних вимог до Криворізького районного суду Дніпропетровської області та ОСОБА_2 , яка є суддею цього суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу.
Постановою Дніпровського апеляційного суду від 03 серпня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, ухвалу Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 квітня 2021 року залишено без змін.
Відмовляючи у відкритті провадження в частині позовних вимог до Криворізького районного суду Дніпропетровської області та ОСОБА_2 , яка є суддею цього суду, суди попередніх інстанцій виходили із того, що  оскарження діянь суддів (судів) щодо розгляду та вирішення справ, а також оскарження судових рішень поза порядком, передбаченим процесуальним законом, не допускається. Суди та судді не можуть бути відповідачами у справах про оскарження їхніх дій чи бездіяльності під час розгляду інших судових справ, про оскарження їх рішень, ухвалених за наслідками розгляду цих справ, а також про зобов`язання судів та суддів до вчинення певних процесуальних дій. Вчинення (невчинення) суддею (судом) процесуальних дій під час розгляду конкретної справи, а також ухвалені у ній рішення можуть бути оскаржені до суду вищої інстанції у порядку, передбаченому процесуальним законом для тієї справи, під час розгляду якої вони відповідно були вчинені (мали бути вчинені) чи ухвалені.
Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 жовтня 2021 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ДКСУ про відшкодування матеріальної та моральної шкоди відмовлено. 
Постановою Дніпровського апеляційного суду від 09 лютого 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 жовтня 2021 року залишено без змін.
ОСОБА_1 через систему «Електронний Суд» подав касаційну скаргу на ухвалу Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 квітня 2021 року, постанову Дніпровського апеляційного суду від 03 серпня 2021 року, рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 жовтня 2021 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 09 лютого 2022 року, в якій просить оскаржувані судові рішення скасувати із закриттям провадження у справі з підстав, передбачених пунктом 2 частини першої статті 255 ЦПК України через відсутність предмету спору.
Колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, виходячи з наступного.
Відповідно до частини першої статті 394 ЦПК України одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Згідно зі статтею 129 Конституції України та статей 2, 17 ЦПК України однією з основних засад цивільного судочинства є забезпечення апеляційного перегляду справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
ОСОБА_1 реалізував своє право на апеляційний перегляд справи 
№ 177/336/21.
Відповідно до Рекомендацій № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи 
від 07 лютого 1995 року, скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу.
Спосіб застосування пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод до апеляційних та касаційних судів залежить від особливостей судового провадження, про яке йдеться, і необхідно враховувати всю сукупність процесуальних дій, проведених в рамках національного правопорядку, а також роль судів касаційної інстанції в них; умови прийнятності касаційної скарги щодо питань права можуть бути суворіші, ніж для звичайної скарги (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Леваж Престасьон Сервіс» проти Франції», «Шамоян проти Вірменії»).
Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, враховуючи те, що провадження здійснюється судом після розгляду справи судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.
Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами визнаються справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Пунктом 1 частини першої статті 176 ЦПК України передбачено, що у позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується.
Для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).
Касаційна скарга ОСОБА_1 подана у 2022 році.
Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» передбачено, що у 2022 році прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць встановлено з 01 січня 2022 року в розмірі 2 481 грн.
Таким чином, для цілей ЦПК України, сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у 2022 році становить 248 100 грн, а двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 620 250 грн.
Доводи касаційної скарги про те, що вимоги про відшкодування моральної шкоди є вимогами немайнового характеру, є помилковими, оскільки позивачем заявлена вимога про відшкодування моральної шкоди грошовими коштами, отже така вимога є майновою.
Таким чином, виходячи із ціни позову, справа № 177/336/21 є малозначною в силу закону.
Верховним Судом досліджено та взято до уваги категорію справи, ціну та предмет позову, а також значення справи для сторін і суспільства та не встановлено випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.
Касаційний перегляд вважається екстраординарним, з огляду на специфіку повноважень суду касаційної інстанції, які обмежено питаннями права та більшим ступенем формальності процедур. Повноваження суду касаційної інстанції не можуть використовуватися для здійснення нового судового розгляду справи.
Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
З урахуванням наведеного, оскільки касаційну скаргу подано на судові рішення, ухвалені у малозначній справі, справа розглянута судами двох інстанцій, які мали повну юрисдикцію щодо вирішення спору, а наявність випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не встановлена, то відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження за скаргою ОСОБА_1 на рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 жовтня 2021 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 09 лютого 2022 року.
Також відсутні підстави для відкриття касаційного провадження з перегляду ухвали Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 квітня 2021 року в частині відмови у відкритті провадження у справі та постанови Дніпровського апеляційного суду від 03 серпня 2021 року.
Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
Ухвала суду про відмову у відкритті провадження у справі не є ухвалою, якою закінчено розгляд справи.
Частиною першою статті 19 ЦПК України визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
Виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається; суди повинні відмовляти у прийнятті позовів та заяв з таким предметом.
Відповідно до частини першої статті 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права.
Оскарження діянь суддів (судів) щодо розгляду та вирішення справ, а також оскарження судових рішень поза порядком, передбаченим процесуальним законом, не допускається. Суди та судді не можуть бути відповідачами у справах про оскарження їхніх дій чи бездіяльності під час розгляду інших судових справ, а також про оскарження їх рішень, ухвалених за наслідками розгляду цих справ.
Вказана правова позиція викладена у постановах Верховного Суду 
від 16 січня 2018 року в справі № 454/2843/15-ц від 21 листопада 2018 року в справі № 757/43355/16-ц, від 20 березня 2019 року в справі №295/7631/17.
Враховуючи наведене, суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку щодо відмови у відкритті провадження у справі в частині позовних вимог заявлених до Криворізького районного суду Дніпропетровської області та ОСОБА_2 , як судді цього суду.
За таких обставин у відкритті касаційного провадження за скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 квітня 2021 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 03 серпня 2021 року необхідно відмовити на підставі частини четвертої статті 394 ЦПК України, оскільки в цій частині касаційна скарга є необґрунтованою, а правильне застосування судами норм права при вирішенні питання про відмову у відкритті провадження у справі є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.
 
Керуючись статтями 388, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду 
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 квітня 2021 року, постанову Дніпровського апеляційного суду від 03 серпня 2021 року, рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 жовтня 2021 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 09 лютого 2022 року.
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                                     В. В. Шипович
      Є. В. Синельников
      С. Ф. Хопта