Номер провадження: 22-ц/813/1859/22 
Справа № 947/25647/19
Головуючий у першій інстанції Куриленко О. М.
Доповідач Гірняк Л. А.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.10.2022 року                                                                 м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:
Головуючого- Гірняк Л.А.
Суддів - Сегеди С.М., Комлевої О.С.,
Секретаря судового засідання – Дерезюк В.В.
       розглянула у відкритому судовому засіданні м. Одеси в режимі відеоконференції поза межами суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ОЛІМПЕКС ТРАНС» на рішення Київського районного суду м. Одеси від 24 вересня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОЛІМПЕКС ТРАНС», треті особи: Обслуговуючий кооператив «Набережний Квартал-Жаботинського», Державний реєстратор Комунального підприємства «Агенція державної реєстрації» Кушнерова Римма Вячеславівна 
-про визнання майнових прав та скасування рішення,-

ВСТАНОВИВ:
ПРОЦЕДУРА :
Короткий зміст позовних вимог
       В жовтні 2019 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулись до Київського районного суду м. Одеси з позовною заявою до ТОВ «ОЛІМПЕКС ТРАНС», треті особи: ОК «Набережний Квартал-Жаботинського», Державний реєстратор КП «Агенція державної реєстрації» Кушнерова Р.В. про визнання майнових прав та скасування рішення, в якій просили суд:
       -визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 майнові права на Об`єкт нерухомого майна - квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , загальна площа 59,16 кв.м., номер 21, в об`єкті незавершеного будівництва 2-секційного багатоквартирного житлового будинку з підземним паркінгом, вбудовано-прибудованими приміщеннями громадського призначення та даховою котельною (перша та друга черги будівництва), OHM №1813415251101. 
       -визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 майнові права на Об`єкт нерухомого майна - комору, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , нежитлове приміщення (комора), номер 13/2, загальна площа 3,26 кв.м., поверх 07 в об`єкті незавершеного будівництва 2-секційного багатоквартирного житлового будинку з підземним паркінгом, вбудовано-прибудованими приміщеннями громадського призначення та даховою котельною (перша та друга черги будівництва), OHM №1813415251101.
        -визнати протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 46569629 від 19.04.2019 року, прийняте державним реєстратором КП «Агенція державної реєстрації» Махортовим І.О.
       24 липня 2020 року позивачі уточнили позовні вимоги та просили визнати протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 46569622 від 19.04.2019 року, прийняте державним реєстратором КП «Агенція державної реєстрації» Кушнеровою Р.В.
Вимоги обґрунтовували тим, що 17.10.2014 року між ТОВ «Олімпекс Транс» та ОК «Набережний Квартал-Жаботинського» укладений договір співпраці №14/10-17, предметом якого є спільна діяльність сторін, направлена на будівництво 2-х секційного 22-х поверхового житлового будинку з вбудовано-прибудованими офісними приміщеннями і підземним паркінгом, які будуть побудовані на земельній ділянці загальною площею 4775 кв.м., розташований за адресою: м. Одеса, вул. Жаботинського.
Позивач зазначала, що між позивачами та ОК «Набережний Квартал-Жаботинського» укладено договір про сплату внесків у ОК «Набережний Квартал-Жаботинського» №15.01.1.337 від 28 листопада 2015 р., відповідно до якого, позивачі повністю сплатила вартість об`єкту нерухомості шляхом оплати паю на рахунок ОК «Набережний Квартал-Жаботинського» у загальному розмірі 798 660 гривень, внаслідок чого набула майнових прав на об`єкт нерухомості.
Позивачі стверджують, що рішенням господарського суду Одеської області від 01.08.2017року у справі №916/3315/16 розірвано укладений між ТОВ «Транс» та ОК «Набережний Квартал-Жаботинського» договір співпраці №14/10-17 від 17.10.2014р., і на теперішній час, ТОВ «Олімпекс Транс» не визнає майнові права позивача.
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зазначають, що право власності на Об`єкт нерухомості, що побудований за рахунок її паю, зареєстровано за ТОВ «Олімпекс Транс» на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 46569622 від 19.04.2019 року, прийняте державним реєстратором КП "Агенція державної реєстрації", Одеська обл., Кушнеровою Р.В.

Короткий зміст оскаржуваного рішення
Рішення Київського районного суду м. Одеси від 24 вересня 2020 року позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ТОВ «ОЛІМПЕКС ТРАНС», треті особи ОК «Набережний Квартал-Жаботинського», Державний реєстратор КП «Агенція державної реєстрації» Кушнерова Р.В. про визнання майнових прав та скасування рішення -задоволено.
       Визнано за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 майнові права на об`єкт нерухомого майна - квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , загальна площа 59,16 кв.м., номер 21, в об`єкті незавершеного будівництва 2-секційного багатоквартирного житлового будинку з підземним паркінгом, вбудовано-прибудованими приміщеннями громадського призначення та даховою котельною (перша та друга черги будівництва), ОНМ №1813415251101.
Визнано за ОСОБА_1 , ОСОБА_2 майнові права на Об`єкт нерухомого майна - комору, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , нежитлове приміщення (комора), номер 13/2, загальна площа 3,26 кв.м., поверх 07 в об`єкті незавершеного будівництва 2-секційного багатоквартирного житлового будинку з підземним паркінгом, вбудовано-прибудованими приміщеннями громадського призначення та даховою котельною (перша та друга черги будівництва), OHM №1813415251101.
Визнано протиправним та скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 46569622 від 19.04.2019, прийняте державним реєстратором КП "Агенція державної реєстрації", Одеська обл., Кушнеровою Р.В.
Стягнуто з ТОВ «ОЛІМПЕКС ТРАНС» на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_2 витрати по сплаті судового збору у розмірі 4 716 грн. 90 коп.
Короткий зміст апеляційної скарги
Не погоджуючись із цим рішенням, ТОВ «ОЛІМПЕКС ТРАНС», подав апеляційну скаргу в якій ставить питання про скасування рішення Київського районного суду м. Одеси від 24.09.2020 року та просить прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.
На підставі ст. 29 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів», у виконання рішень зборів суддів Одеського апеляційного суду від 02.03.2022р. та 16.03.2022р., у зв`язку із введенням на території України воєнного стану відповідно до Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022р.,керуючись статтею 26 ЗУ «Про правовий режим воєнного стану», враховуючи рішення Ради суддів України №9від24.02.2022р. та рекомендації Ради суддів України від 02.03.2022р. щодо роботи судів в умовах воєнного стану, з метою вжиття невідкладних заходів для забезпечення безперебійного функціонування Одеського апеляційного суду, головою суду видано Розпорядження №1 від 02 березня 2022 року, до якого внесені зміни розпорядженням №2 від 16 березня 2022 року, відповідно до п.п. 3-4 якого:                        
Зважаючи на те, що велика кількість учасників судових процесів не завжди мають змогу подати заяву про відкладення розгляду справи через задіяння до функціонування критичної інфраструктури, вступ до лав Збройних сил України, підрозділів територіальної оборони, добровольчих воєнних формувань та інших форм протидії збройної агресії проти України, або не можуть прибути в суд у зв`язку з небезпекою для життя, розгляд цивільних справ продовжити без участі учасників провадження в приміщенні Одеського апеляційного суду.
       Справи розглядаються без участі учасників провадження за наявності повідомлення про дату, час та місце розгляду справи та з відсутності заяви (заяв) про відкладення розгляду справи.
       Згідно із ч. 2 ст.372ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
       Сторони сповіщені належним чином, при цьому, явка сторін не визнавалась апеляційним судом обов`язковою.
       Відповідно до ч. 5 ст.268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

АРГУМЕНТИ (ДОВОДИ)СТОРІН
Апелянт вважає, що оскаржуване рішення суду є незаконним, висновки суду не відповідають обставинам справи, суд неправильно застосував норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.
Посилається на те, що:
- ОК «НК-ЖАБОТИНСЬКОГО», на думку відповідача, та з урахуванням І десятків інших, винесених судами рішень (у тому числі рішень, винесених у 2017 році Київським районним судом м. Одеси, які набрали законної сили), не набував майнові права на належні йому приміщення в об`єкті незавершеного будівництва - 2-секційному багатоквартирному житловому будинку з підземним паркінгом, вбудовано-прибудованими приміщеннями громадського призначення та даховою котельною (перша та друга черги будівництва);
- у зв`язку з істотними порушеннями, допущеними ОК «НАБЕРЕЖНИЙ КВАРТАЛ-ЖАБОТИНСЬКОГО», договір співпраці № 14/10-17 від 17.10.2014 р. розірвано в судовому порядку. ОК «НАБЕРЕЖНИЙ КВАРТАЛ- ЖАБОТИНСЬКОГО», не виконав договір співпраці належним чином - спорудження 2-секційного багатоквартирного житлового будинку не завершив навіть на 40%, в експлуатацію жодну його чергу не ввів, що унеможливлює існування підстав вважати позивачів, як пайовиків такого кооперативу (а не контрагента відповідача), такими, що набули права на приміщення за договором про сплату внесків до відповідного кооперативу;
- ОК «НК-ЖАБОТИНСЬКОГО» не набував статусу замовника будівництва, а єдиним замовником і забудовником був і залишається ТОВ «ОЛІМПЕКС ТРАНС»;
- згідно з багатосторонньою угодою про врегулювання відносин з легалізації, відновлення та завершення будівництва двосекційного 27-поверхового житлового І будинку на земельній ділянці за адресою АДРЕСА_2 , укладеною від 07.11.2017 р. (між відповідачем і об`єднаннями пайовиків, постраждалих від порушень ОК «НК-ЖАБОТИНСЬКОГО»), за ТОВ «ОЛІМПЕКС ТРАНС» були підтверджені (визнані) майнові права на об`єкт будівництва, а також визначено, що з метою відновлення та завершення будівництва відповідного будинку - фінансування робіт здійснюється шляхом внесення додаткових коштів (доплат) Товариством і Пайовиками, так як дана резонансна недобудова ніколи не буде завершена без додаткового фінансування будівництва та, відповідно, не буде введена в експлуатацію;
- ОК «НК-ЖАБОТИНСЬКОГО» є банкрутом (перебуває в процедурі банкрутства, що знаходиться в провадженні Господарського суду Київської області), а тому позивачка, у випадку її небажання укладати договір на дофінансування будівництва, має право звернутися до Господарського суду Київської області з заявою про визнання кредиторських вимог та має право отримати ту частину внесків до кооперативу, яку буде розподілено у відповідній справі з ліквідаційної маси.
ТОВ «ОЛІМПЕКС ТРАНС» не ставило собі за мету залучити часткове фінансування будівництва об`єкта від ОК «НК-ЖАБОТИНСЬКОГО», не зважаючи на будь-які джерела такого фінансування. Метою Договору та, відповідно, його належним виконанням вважалося б повне фінансування кооперативом будівництва об`єкта, за результатами чого настав би факт введення об`єкта в експлуатацію.
Посилається на те, що суд першої інстанції вірно відзначив, що сторони домовились, що поділ об`єкта здійснюється в два етапи.
Майно, яким є об`єкт, мало бути створене за рахунок повного, своєчасного, належного фінансування будівництва ОК «НК-ЖАБОТИНСЬКОГО». Пайовики є контрагентами , а саме ОК «НК-ЖАБОТИНСЬКОГО», а не ТОВ «ОЛІМПЕКС ТРАНС».
Зазначає, що підприємство ТОВ «ОЛІМПЕКС ТРАНС» не погоджувало та не застерігало свого контрагента (ОК «НК-ЖАБОТИНСЬКОЕО») звідки саме таке фінансування буде ним отримано - з паїв, з кредитів, з власних коштів членів кооперативу, які його створили.
ТОВ «ОЛІМПЕКС ТРАНС» не відповідає за порушення ОК «НК-ЖАБОТИНСЬКОЕО» умов Договору, укладеного ним з позивачкою. Так як ОК «НК-ЖАБОТИНСЬКОГО» не виконав положення як Договору співпраці, так і Договору, укладеного з позивачкою, остання не може вважатися такою, що набула майнових прав від підприємства ТОВ «ОЛІМПЕКС ТРАНС», оскільки взагалі не мала з цим товариством жодних правових відносин.
ТОВ «ОЛІМПЕКС ТРАНС» не приймало на себе ризики стосовно наступного:
- чи належним чином кооператив та всі його члени здійснили формування пайового фонду, чи економічно обґрунтованими були визначені кооперативом паї та інші внески;
- чи всі джерела залучення коштів були використані для належного виконання укладених кооперативом договорів (як зі своїми членами, так і з (умовно) зовнішніми контрагентами);
- чи належним чином проведено самоуправління та самоконтроль з боку всіх членів кооперативу. Такі ризики прийняли на себе учасники кооперативних відносин - безпосередньо кооператив та всі його члени.
Вимоги про повернення внесеного паю позивачка мала спрямовувати не до відповідача - ТОВ «ОЛІМПЕКС ТРАНС», в якості вимог про визнання за нею майнових прав, а саме до ОК «НК-ЖАБОТИНСЬКОГО» в порядку, передбаченому Договорами 1 і 2, а також законодавством про кооперацію.
ОК «НК-ЖАБОТИНСЬКОГО» визначив ціну одного квадратного метру не у відповідності до порядку, викладеного в п. 2.5. і п. 2.7. Договору співпраці, а самостійно - на свій ризик, за який і має відповідати самостійно перед позивачкою.
Зазначають, що ОК «НК- ЖАБОТИНСЬКОГО» не міг розпорядитися тим, що не набував (не набув), тобто майновими правами на об`єкти будівництва, що належали та належать замовнику будівництва - ТОВ «ОЛІМПЕКС ТРАНС».
Посилається на те, що не відповідають матеріалам справи (не підтверджені доказами) висновки суду про те, що:
- «ТОВ «ОЛІМГІЕКС ТРАНС» отримав незавершений будівництвом 27- поверховий житловий будинок, що становило собою першу секцію будинку із зовнішніми оздоблювальними роботами на нижніх поверхах будинку» - насправді, ТОВ «ОЛІМПЕКС ТРАНС» отримав так звану «коробку» першої секції, без внутрішньобудинкових мереж, які прокладував вже самостійно (за допомогою залучених підпрядників та опісля повернення будівельного майданчику) та за свої кошти (сплачені підрядникам у безготівковому порядку). Жодних оздоблювальних робіт на нижніх поверхах будинку кооперативом виконано не було - про це також немає документальних підтверджень у справі, суд в цій частині не посилається на жодні докази;
- «ОК «НК-Жаботинського» передав першу секцію 27-поверхового житлового будинку за адресою АДРЕСА_2 готовністю приблизно 90%» - зазначене є вигадкою суду першої інстанції. Перша секція не мала такого відсотку готовності у момент повернення замовника будівництва, підприємства ТОВ «ОЛІМПЕКС ТРАНС» до будівельного майданчику. Крім того, ОК «НК-ЖАБОТИНСЬКОГО» нічого не передавав відповідачу, який вимушений був самостійно здійснювати заходи з повернення контролю за будівельним майданчиком.
Висновки, викладені в постанові Великої палати Верховного Суду від 20.03.2019 р. по справі № 761/20612/15-ц та від 03.04.2019 р. по справі №761/9951/15-ц. засновані на абсолютно відмінних обставинах фактичних спірних відносин, ніж ті, які є предметом дослідження по даній цивільній справі, а тому застосування судом першої інстанції зазначених висновків є помилковим.
Заявник також звертає увагу апеляційного суду на правовий висновок Великої Палати Верховного Суду у постанові від 29.05.2019 р. по справі № 367/2022/15-н, відповідно до якого суд зазначив, що «рішення суб`єкта державної реєстрації прав про державну реєстрацію прав із внесенням відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вичерпує свою дію. А тому після внесення такого запису скасування зазначеного рішення не може бути належним способом захисту права або інтересу позивача. За певних умов таким належним способом може бути скасування запису про проведену державну реєстрацію права (див. пункт 5.17 постанови від 4 вересня 2018 року у справі № 915/127/18)» (п. 74 цієї постанови). З огляду на зазначене Верховний Суд дійшов висновку про неможливість задоволення таких позовних вимог.
19.05.2021 року до апеляційної інстанції надійшли письмові пояснення третьої особи ОК «Набережний квартал-Жаботинського» в яких вони зазначають, що договір про сплату внесків №15.01.1.260 від 28.11.2015 року не є інвестиційним договором та не породжує майнових прав на об`єкт незавершеного будівництва чи його складові.
20 жовтня 2021 року від представника ОСОБА_2 та ОСОБА_1 – ОСОБА_3 надійшли письмові пояснення, в якій зазначає, що оскільки ТОВ «ОЛІМПЕКС ТРАНС» та OK «НК-Жаботинського» були «пов`язаними особами», а Кооператив засновано власниками ТОВ «ОЛІМПЕКС ТРАНС» безпосередньо для залучення коштів фізичних осіб у будівництво, то ТОВ «ОЛІМПЕКС ТРАНС» фактично має нести юридичну відповідальність за дії OK «НК-Жаботинського» та відповідати за правочинами, укладеними Кооперативом.
20 жовтня 2021 року від представника ОСОБА_2 та ОСОБА_1 – ОСОБА_3 надійшло клопотання про зупинення провадження по справі, посилаючись на відкриття провадження Касаційним цивільним судом у складі Верховного Суду України по справам №947/25617/19 та №947/25597/19, які пов`язані зі справою №947/25647/19, оскільки спір між позивачами та відповідачем виник з аналогічних підстав (відповідачем у зазначених справах є ТОВ «ОЛІМПЕКС ТРАНС», а позивачами виступають пайщики ОК «Набережний квартал - Жаботинського».
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 02 червня 2022 року клопотання представника позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 – адвоката Петрової А.М. задоволено. Провадження по справі апеляційну скаргу ТОВ «ОЛІМПЕКС ТРАНС» на рішення Київського районного суду м. Одеси від 24 вересня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ТОВ «ОЛІМПЕКС ТРАНС», треті особи: ОК «Набережний Квартал-Жаботинського», Державний реєстратор КП «Агенція державної реєстрації» Кушнерова Р.В. про визнання майнових прав та скасування рішення – зупинено до розгляду справи в Касаційному цивільному суді у складі Верховного Суду України справи №947/25597/19.
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 08 серпня 2022 року відновлено провадження у цивільній справі.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ та ОЦІНКА СУДУ
       Судова колегія заслухавши доповідь судді доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги дійшла наступного.
       Апеляційним судом встановлено, що 10 липня 2008 року Одеською міською радою було прийнято рішення №3151-V «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання ТОВ «Олімпекс Транс» в оренду земельної ділянки, площею 0,4775 га за адресою: м. Одеса, вул. Жаботинського (в районі 6-ї ст. Великого Фонтану) для проектування та будівництва 2-х секційного 20-ти поверхового житлового будинку з вбудовано - прибудованими офісними приміщеннями і підземним паркінгом.
       Земельна ділянка надавалась у короткострокову оренду, терміном до IV кварталу 2009 року.
13 серпня 2008 року між Одеською міською радою та ТОВ «Олімпекс Транс» був укладений договір оренди, який зареєстрований 23 березня 2009 року в Одеській регіональній філії ДП Центру ДЗК за №040950500020.
13.08.2013 року між тими ж сторонами був укладений додатковий договір про поновлення раніше укладеного договору оренди землі і строк його визначений до 31 грудня 2015 року.
       Управлінням архітектури та містобудування Одеської міської ради замовнику будівництва - TOB «Олімпекс Транс» були видані містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки за № 01-06/119 від 10 жовтня 2013 року з намірами забудови: будівництво 2-х секційного 22-х поверхового житлового будинку з вбудовано-прибудованими офісними приміщеннями та підземним паркінгом, адреса будівництва: АДРЕСА_3 ).
02.12. 2014 року Державна архітектурно-будівельна інспекція України надала Дозвіл на виконання будівельних робіт №ІУ 115143360956 замовнику - ТОВ «Олімпекс Транс» та Генеральному підряднику - ТОВ «Будівельна компанія «С.К.С» на будівництво 2-х секційного 22-х поверхового житлового будинку з вбудовано-прибудованими офісними приміщеннями та підземним паркінгом, адреса будівництва: АДРЕСА_3 , вид будівництва - нове будівництво.
       17 жовтня 2014 року між ТОВ «Олімпекс Транс» (Сторона-1) та обслуговуючим кооперативом «Набережний квартал-Жаботинського» (Сторона-2) був укладений договір співпраці №14/10-17, предметом якого є спільна діяльність сторін, направлена на будівництво 2-х секційного 22-х поверхового житлового будинку з вбудовано-прибудованими офісними приміщеннями і підземним паркінгом, що будуть побудовані на земельній ділянці загальною площею 4775 кв.м., розташованій за адресою: м. Одеса, вул. Жаботинського.
       З метою виконання вищезазначеного договору про співпрацю ТОВ «Олімпекс Транс» видало на користь ОК «НК – Жаботинського» довіреність, згідно якої голова ОК «НК–Жаботинського» мав право на підписання будь-яких договорів та вчинення будь-яких інших дій необхідних для виконання договору про співпрацю №14/10-17 з питань будівництва на введення в експлуатацію багатоквартирного житлового комплексу за адресою: м. Одеса, вул. Жаботинського.
Згідно з додатком № 4 до вказаного договору про співпрацю між сторонами проведено розподіл площ приміщень у житловому будинку. Квартира АДРЕСА_4 віднесена до ОК «Набережний квартал-Жаботинського».
       З метою виконання вищезазначеного договору про співпрацю, 17 жовтня 2014 року ТОВ «Олімпекс Транс» видало на ім`я ОК «Набережний квартал-Жаботинського» довіреність, згідно з якою голова ОК «Набережний квартал-Жаботинського» має право вести від імені товариства справи в усіх органах державної влади незалежно від їх підпорядкування та форми власності з питань здійснення забудови земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_3 , площею – 4 775 кв. м, з питань будівництва та введення в експлуатацію 2-х секційного 22-х поверхового житлового будинку з вбудовано-прибудованими офісними приміщенням та підземних паркінгом. Для виконання вказаних повноважень голові ОК «Набережний квартал-Жаботинського» надані відповідні повноваження щодо звернення та співпраці з відповідними контролюючими територіальними органами архітектури, земельних ресурсів, отримання відповідних дозволів, підписання від імені товариства договорів на здійснення авторського та технічного нагляду, затвердження проекту будівництва, підписання від імені товариства заяв по прийняття побудованого об`єкту в експлуатацію та видачу сертифіката, заяв про присвоєння адреси побудованому об`єкту.
       28 листопада 2015 року між ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОК «Набережний Квартал-Жаботинського» було укладено договір № 15.01.1.337 про сплату внесків у ОК «Набережний Квартал-Жаботинського» (далі – договір 1).
Згідно з пунктом 1.1 договору ОК «Набережний Квартал-Жаботинського» зобов`язався організувати будівництво житлового будинку у м. Одеса (у районі 6-ої станції Великого Фонтану) за рахунок внесків учасника та внесків інших асоційованих членів ОК, здати його в експлуатацію, передати учаснику приміщення в об`єкті будівництва, обумовлене цим договором та всі документи, необхідні учаснику для реєстрації права власності на нього, а учасник зобов`язався сплатити ОК внески у розмірах та в порядку, встановлених даним Договором та додатками до нього, та має право отримати об`єкт нерухомості лише за умови повної сплати внеску, встановленого даним договором для учасника.
       Відповідно до п. 1.3 договору 1 сторони домовились, що розмір внеску залежить від вартості будівництва одного квадратного метра площі Об`єкту нерухомості та остаточної загальної приведеної площі, яка фактично побудована.
При цьому, згідно із п.1.4.2 договору-1 внесок, який підлягає сплаті учасником, розподіляється наступним чином: пай – грошовий чи інший майновий поворотний внесок, який сплачує особа за будівництво об`єкту нерухомості. Розмір паю становить 98% від внеску, встановленого п.1.3. договору та сплачується частинами згідно графіку, встановленого додатком 1 до цього Договору.
Пунктом 1.5 цього Договору встановлено, що Об`єкт нерухомості, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальна площа 59,16 кв.м., номер 21.
У відповідності до п. 2.1 Договору 1 вартість будівництва одного квадратного метра загальної приведеної площі об`єкту нерухомості визначається ОК відповідно до проектно-кошторисної документації та договору підряду з підрядною організацією і на день укладання цього Договору складає 13 500,00 грн. за один квадратний метр і може змінюватись у випадках передбачених цим Договором.
Згідно Додатку № 1 до Договору 1 сторони домовились, що на дату підписання цього Порядку сплати внесків розмір внесків з врахуванням площі Об`єкту нерухомості згідно проекту та вартості будівництва одного квадратного метру становить 798 660,00 гривень.
Пунктом 4.2.1 Договору передбачено, що ОК зобов`язаний організувати будівництво Об`єкту будівництва та закінчити будівельно-монтажні роботи у строк до 3 кварталу 2016 року при умові дотримання Учасниками порядку та строків сплати внесків.
Позивачем було внесено на рахунок відповідача - ОК «Набережний квартал - Жаботинського» грошові кошти у розмірі 798 660,00 гривень, про що свідчить платіжне доручення №13274980 від 30 листопада 2015 року.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивачка повністю сплатила вартість пайового внеску, а введення об`єкта будівництва в експлуатацію не відбулось у встановлені договором строки, так як ОК «Набережний Квартал-Жаботинського» вибуло із зобов`язання про співпрацю та припинило діяльність (ініційована справа про банкрутство), що унеможливлює виконання ним своїх зобов`язань за договором, єдиним способом захисту позивачки є визнання за нею майнових прав на об`єкт нерухомості, який побудований за її кошти.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
У відповідності до ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Статтею 81 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Частиною 1 та 2 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
За змістом статей 12 та 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
У статті 76 ЦПК України зазначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Статтями 77-80 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.
Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Ухвалене судом першої інстанції рішення відповідає зазначеним вище вимогам.
Загальними положеннями про зобов`язання передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості (стаття 509 ЦК України).
Відповідно до статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Також визначено необхідність виконання зобов`язання належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (стаття 526 ЦК України).
У частині першій статті 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор – прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.
Згідно зі статтею 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
За положеннями статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
За змістом статей 655, 656 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Предметом договору купівлі-продажу можуть бути майнові права. До договору купівлі-продажу майнових прав застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не випливає із змісту або характеру цих прав.
Відповідно до статті 177 ЦК України об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага.
У частині першій статті 179 ЦК України надано визначення речі як предмета матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обов`язки.
Зазначено про їх поділ на нерухомі та рухомі (стаття 181 ЦК України) і що до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.
Також у статті 182 цього Кодексу передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.
Стаття 190 ЦК України визначає майно особливим об`єктом, яким вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки. Окремо вказано, що майнові права є неспоживчою річчю та визнаються речовими правами.
Тлумачення вказаних норм дає можливість зробити висновок, що у ЦК України визначення майнового права відсутнє, оскільки у статті 190 ЦК України міститься вказівка лише про те, що майнові права є неспоживчою річчю і визнаються речовими правами. При цьому не викликає сумніву, що майнові права є об`єктом цивільних правовідносин.
Майновими правами визнаються будь-які права, пов`язані з майном, відмінні від права власності, у тому числі права, які є складовими частинами права власності (права володіння, розпорядження, користування), а також інші специфічні права (права на провадження діяльності, використання природних ресурсів тощо) та права вимоги (абзац третій частини другої статті 3 Закону України від 12 липня 2001 року N 2658-III «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність»).
У теорії цивілістики під майновими правами розуміється:
1) у широкому значенні речового права суб`єктивне цивільне право як таке, що стосується майнових цінностей і має грошову оцінку, наприклад, право власності на похідні права, зобов`язальні права (права з договорів, що укладаються з приводу передання майна у власність або користування), майнові права інтелектуальної власності, корпоративні права, тощо;
2) у вузькому значенні – як суб`єктивне право, яке здатне бути самостійним об`єктом обороту; тобто у разі передання майнового права набувач отримує його як можливість претендування на майно або вчинення власних дій відносно майна.
Концепція «майна» в розумінні статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі – Конвенція) має автономне значення, тобто не обмежується власністю на матеріальні речі та не залежить від формальної класифікації у внутрішньому праві: певні інші права та інтереси, що становлять активи, також можуть вважатися «правом власності», а відтак і «майном» (пункт 98 рішення Європейського суду з прав людини (далі – ЄСПЛ) щодо прийнятності заяви у справі «Броньовські проти Польщі», заява № 31443/96; пункт 22 рішення ЄСПЛ від 10 березня 2011 року у справі «Сук проти України», заява № 10972/05; пункт 74 рішення ЄСПЛ «Фон Мальтцан та інші проти Німеччини» від 02 березня 2005 року, заяви № 71916/01, 71917/01 та 10260/02)
У контексті статті 1 Першого протоколу до Конвенції об`єктами права власності можуть бути, у тому числі, «легітимні очікування» та «майнові права» (рішення ЄСПЛ від 23 жовтня 1991 року у справі «Пайн Велі Девелопмент Лтд. та інші проти Ірландії», заява N 12742/87; ухвала ЄСПЛ від 13 грудня 1984 року щодо прийнятності заяви S. v. the United Kingdom, № 10741/84).
Відповідно до пунктів 21, 24 рішення від 01 червня 2006 року у справі «Федоренко проти України» (N 25921/02) ЄСПЛ вказав, що право власності може бути «існуючим майном» або «виправданими очікуваннями» щодо отримання можливості ефективного використання права власності чи «законними сподіваннями» отримання права власності. Аналогічна правова позиція сформульована ЄСПЛ і в справі «Стреч проти Сполучного Королівства», заява N 44277/98).
В іншій справі «Н.К.М. проти Угорщини» (NKM v. Hungary, скарга № 66529/11) у рішенні від 14 травня 2013 року ЄСПЛ зазначив, що «правомірні очікування» підлягають захисту як власне майно і майнові права.
У постанові від 30 січня 2013 року № 6-168цс12 Верховний Суд України визначив майнове право як «право очікування», яке є складовою частиною майна як об`єкта цивільних прав.
Майнове право – це обмежене речове право, за яким власник цього права наділений деякими, але не всіма правами власника майна, і яке свідчить про правомочність його власника отримати право власності на нерухоме майно або інше речове право на певне майно в майбутньому.
Визначення майнового права як права очікування та повноваження власника таких прав надано у висновках Верховного Суду України, викладених у постановах від 30 січня 2013 року у справі № 6-168цс12, від 15 травня 2013 року у справі № 6-36цс13, від 04 вересня 2013 року у справі № 6-51цс13, від 24 червня 2015 року у справі N 6-318цс15, від 04 листопада 2015 року у справі № 6-1920цс15, від 18 листопада 2015 року у справі № 6-1858цс15, від 02 грудня 2015 року у справах № 6-1502цс15 та № 6-1732цс15, від 10 лютого 2016 року у справі № 6-2124цс15, від 16 березня 2016 року у справі N 6-290цс16, від 23 березня 2016 року у справі № 6-289цс16, від 30 березня 2016 року у справах № 6-3129цс15 та № 6-265цс16, від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2994цс15, від 25 травня 2016 року у справі № 6-503цс16, від 07 грудня 2016 року у справі № 6-1111цс16.
Зазначене свідчить про те, що громадяни мають бути впевненими у своїх законних очікуваннях, а також у тому, що набуте ними на законних підставах право, його зміст та обсяг буде ними реалізовано.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 вересня 2021 року у справі № 359/5719/17 (провадження № 14-8цс21) вказано, що нормами законодавства встановлено первинний спосіб набуття права власності на річ, на яку раніше не було і не могло бути встановлене право власності інших осіб. Саме інвестор як особа, за кошти якої і на підставі договору з яким був споруджений об`єкт інвестування, є особою, якою набувається первісне право власності на новостворений об`єкт інвестування.
Схожі правові висновки викладено й у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 грудня 2021 року у справі № 344/16879/15-ц (провадження № 14-31цс20).
Встановивши, що ОСОБА_1 , ОСОБА_2 повністю сплатили вартість пайового внеску за спірне нерухоме майно, а введення об`єкта будівництва в експлуатацію не відбулося у встановлені договором строки, оскільки ОК «Набережний Квартал-Жаботинського» вибуло із зобов`язання про співпрацю та припинило діяльність (ініційована справа про банкрутство), що унеможливлює виконання ним своїх зобов`язань за договором, суд першої інстанції правильно виходив із того, що належним способом захисту порушених прав позивача є визнання майнових прав на об`єкт нерухомості, побудований за її кошти, та дійшов правильного висновку про задоволення позовних вимог про визнання майнових прав.
Такий висновок суду першої інстанції відповідає вимогам закону та матеріалам справи.
Аналогічного висновку у справі із подібними правовідносинами дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 лютого 2019 року (справа № 761/32696/13-ц, провадження № 14-606цс18).
Крім того, під час вирішення цього спору суд першої інстанції обґрунтовано врахував, що обидві сторони (ТОВ «Олімпекс Транс» та ОК «Набережний квартал-Жаботинського») при укладенні договору співпраці усвідомлювали, з яких джерел відбувається будівництво об`єкту та які наслідки тягне залучення коштів фізичних осіб – передачу відповідних квартир після введення об`єкту в експлуатацію, оскільки на майбутнє визначили між собою порядок передачі пайовикам майна, створеного за рахунок їх паїв у вигляді квартир, окремих приміщень.
Водночас суд першої інстанції, оцінивши докази у справі, дійшов правильного висновку про те, що, уклавши договір про сплату пайових внесків, ОК «Набережний Квартал-Жаботинського» не лише засвідчив вступ ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у члени кооперативу, а і розпорядився своїм майном – майновими правами на спірний об`єкт нерухомості.
Колегія суддів вважає обґрунтованими доводи про те, що позивачі не були стороною угоди про врегулювання відносин з легалізації, відновлення та завершення будівництва від 07 листопада 2017 року, тому зазначена угода не може створювати для них жодних прав та обов`язків, у тому числі і щодо обов`язкового підписання прямого договору купівлі-продажу майнових прав.
Правильним є й висновок суду першої інстанції щодо визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.
Відповідно до статті 27-1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно» для державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва подаються такі документи:
1) документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку під таким об`єктом (у разі відсутності у Державному реєстрі прав зареєстрованого відповідного речового права на земельну ділянку);
2) документ, що відповідно до законодавства надає право на виконання будівельних робіт (крім випадків, коли реєстрація такого документа здійснювалася в Єдиному реєстрі документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт, засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів);
3) документ, що містить опис об`єкта незавершеного будівництва за результатами технічної інвентаризації такого об`єкта.
Згідно з пунктами 3, 4 статті 27-1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно » державна реєстрація права власності на об`єкт незавершеного будівництва, набутого на підставі договору, здійснюється на підставі такого договору. Державна реєстрація права власності на об`єкт незавершеного будівництва на підставі рішення суду, що набрало законної сили, проводиться за правилами, визначеними частинами першою-третьою цієї статті.
Відповідно до абзацу 2 частини третьої статті 331 ЦК України державна реєстрація права власності на об`єкт незавершеного будівництва здійснюється лише у випадку, якщо шодо такого об`єкта необхідно укладення правочину (розпорядження об`єктом). На цьому наголошено також у пункті 6 статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно», згідно з яким правочини, щодо нерухомого майна, вчиняються лише тоді, коли право власності на це майно зареєстровано відповідно до закону.
Судом встановлено, що документи, які стали підставою для проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно у вигляді квартири за адресою: АДРЕСА_1 , загальна площа 59,16 кв. м, номер 21, не відповідають вимогам статті 27-1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно».
Так, відповідно до пункту 4 частини першої статті 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно» у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження.
Судові рішення, надані державному реєстратору, не засвідчують підстави виникнення права власності. Судові рішення, зазначені як підстава для проведення державної реєстрації (постанова Одеського апеляційного Господарського суду у справі № 916/3315/16 від 02 листопада 2017 року, постанова Північного апеляційного Господарського суду у справі № 911/1175/18 від 12 березня 2019 року, рішення Господарського суду Одеської області у справі № 916/3315/16 від 01 серпня 2017 року, ухвала Господарського суду Київської області у справі № 911/1175/18 від 08 листопада 2018 року) не встановлюють набуття речових прав на нерухоме майно – майнові права на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , загальна площа 59,16 кв. м, номер 21.
Суд першої інстанції правильно вказав, що для проведення державної реєстрації нерухомого майна на підставі рішення суду, воно має набрати законної сили та стосуватись саме права власності та/або інших речових прав на нерухоме майно. Оскільки вищезазначені рішення судів не стосуються прав на майнові права на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , загальна площа 59,16 кв. м, номер 21, як на окремий об`єкт нерухомого майна, такі рішення не могли бути підставою для прийняття державним реєстратором оскаржуваного рішення, а також для проведення державної реєстрації майнових прав на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , загальна площа 59,16 кв. м, номер 21.
Крім того, на момент реєстрації відповідач не мав документу, що відповідно до законодавства надає право на виконання будівельних робіт, оскільки даний документ був скасований.
Так, для державної реєстрації ТОВ «Олімпекс Транс» надано дозвіл на виконання будівельних робіт, серія та номер: ІУ115143360956, виданий 02 грудня 2014 р., видавник: ДАБІ.
Проте, на момент подачі документів та державної реєстрації прав на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , загальна площа 59,16 кв. м, номер 21, даний дозвіл на виконання будівельних робіт був скасований, а новий дозвіл на виконання будівельних робіт, серія та номер: ІУ 113192320665 ТОВ «Олімпекс Транс» отримало лише у серпні 2019 року.
Отже, заявником не було подано документ, що відповідно до законодавства надає право на виконання будівельних робіт.
При розгляді заяви та документів доданих до неї державний реєстратор перш за все повинен пересвідчитись у відсутності підстав для відмови у проведенні державної реєстрації прав.
Виключний перелік підстав для відмови у проведенні державної реєстрації прав та їх обтяжень, визначений статтею 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», зокрема, у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо:
— подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом;
— подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження.
Відповідно до частини другої статті 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» за наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав.
Однак, державний реєстратор в порушення норм чинного законодавства не відмовив у проведенні державної реєстрації прав та їх обтяжень.
Отже, вирішуючи спір, суд першої інстанції з дотриманням вимог статей 263-265 ЦПК України правильно встановив правовідносини, що склалися між сторонами, та дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення Київського районного суду м. Одеси від 24 вересня 2020 року залишити без змін.
Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:
       Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ОЛІМПЕКС ТРАНС» - залишити без задоволення, а рішення Київського районного суду м. Одеси від 24 вересня 2020 року – без змін.
       Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та підлягає оскарженню безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 27.10.2022 року.

Головуючий         Л.А.Гірняк

Судді:                                                                         С.М.Сегеда

        О.С.Комлева