Справа № 466/3579/20                                Головуючий у 1 інстанції: Едер П.Т. 
Провадження № 22-ц/811/1669/22                        Доповідач в 2-й інстанції: Ніткевич А. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
       27 вересня 2022 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - судді Ніткевича А.В., 
суддів: Бойко С.М., Копняк С.М., 
секретаря Юзефович Ю.І.
з участю позивача ОСОБА_1 , представників відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Львівського апеляційного суду у м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 09 червня 2022 року в складі судді Едера П.Т. у справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд рішення за нововиявленими обставинами по справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "Львівгаз", Товариства з обмеженою відповідальністю "Львівгаз Збут" про зобов"язання до вчинення дій та відшкодування моральної шкоди,-
встановив:
У квітні 2021 року ОСОБА_1 подав до суду заяву про перегляд рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 08 грудня 2020 року у даній справі за нововиявленими обставинами.
Заяву обґрунтовує тим, що нововиявленими є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі позивачу ОСОБА_1 на час розгляду справи № 466/3579/20, але ці обставини мають значення для справи та для захисту порушених прав. Предметом спору, на думку заявника, є зловживання відповідачами монопольним становищем із підробленням незаконних квитанцій про споживання та постачання газу.
Зазначив, що на розгляді Антимонопольного комітету України перебували скарги осіб-пенсіонерів щодо порушених їх прав як споживачів газу, де визнано незаконними дії відповідачів та зловживання монопольним становищем на ринку послуг з розподілу природного газу, що прямо і безпосередньо стосується предмету даного спору та його позовних вимог.
Просив суд прийняти на розгляд заяву про перегляд рішення суду від 08.12.2020 у зв`язку з нововиявленими обставинами та прийняти нове рішення про незаконність та недійсність квитанцій АТ «Львівгаз» та ТзОВ «Львівгаззбут» про заборгованість у квартирі АДРЕСА_1 , оскільки у вказаній квартирі припинене постачання газу. 
Оскаржуваною ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 09 червня 2022 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами по справі за позовом ОСОБА_1 до Aкціонерного Tовариства «Львівгаз», Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛьвівгазЗбут» про зобов`язання до вчинення дій та відшкодування моральної шкоди – відмовлено.
Рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 08 грудня 2020 року та додаткове рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 06 жовтня 2021 року по справі № 466/3579/20 за позовом ОСОБА_1 до Aкціонерного Tовариства «Львівгаз», Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛьвівгазЗбут» про зобов`язання до вчинення дій та відшкодування моральної шкоди – залишено в силі.
Ухвалу суду оскаржив ОСОБА_1 , вважає ухвалу незаконною.
Покликаючись на корупційні, на його думку, дії керівництва АТ «Львівгаз», зазначає, що нововиявленою обставиною для даної справи є висновки Антимонопольного комітету і НКРЕКП, де, на думку апелянта, встановлені зловживання АТ «Львівгаз».
Вважає, що вчасно подав заяву про перегляд рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 08 грудня 2020 року за нововиявленими обставинами.
Зазначає, що адвокати АТ «Львівгаз» не надали суду докази законності квитанцій та його боргів, відтак незаконним є припинення договору та споживання газу.
Звертає увагу на те, що у даній справі з`явилися обставини, які мають вирішальне значення для правильного і законного вирішення спору та його позовних вимог.
Стверджує, що приїзд Антимонопольного комітету та НКРЕКП до Львовf, розгляд справи №6-24067св14 стало причиною відмови від вимагання коштів у відповідних пенсіонерів заявників та у нього.
Просить скасувати ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова 09 червня 2022 року за нововиявленими обставинами, скасувати рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 08 грудня 2020 року та прийняти нове рішення у справі.
25.08.2022 та 05.09.2022 на адресу апеляційного суду надійшли відзиви АТ «Львівгаз» та ТзОВ «Львівгаз Збут» на апеляційну скаргу, у яких покликаючись на законність оскаржуваної ухвали, просять таку залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення присутніх учасників справи, перевіривши матеріали справи, межі та доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення виходячи із такого.
Частиною третьою статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ст. 5 ЦПК України).
Відповідно до приписів частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Кожна людина має можливість безперешкодного звернення до суду за захистом своїх прав. Це право гарантується частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якій зазначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Постановляючи оскаржувану ухвалу місцевий суд виходив з того, що перегляд судових рішень, що набрали законної сили, у зв`язку з нововиявленими обставинами є самостійною стадією цивільного процесу, в якому судом перевіряється наявність чи відсутність правових підстав для цього - юридичних фактів, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, хоча їх подання до суду могло потягти ухвалення іншого за змістом судового рішення.
Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що обставини про розгляд Антимонопольним комітетом України скарг осіб-пенсіонерів щодо порушених їх прав як споживачів газу, де визнано незаконними дії відповідачів та зловживання монопольним становищем на ринку послуг з розподілу природного газу, що на думку заявника, прямо і безпосередньо стосується предмету спору його позовних вимог, за своєю природою не можуть бути віднесені до нововиявлених, оскільки самі по собі ці обставини не є підставою для перегляду судового рішення суду за нововиявленими обставинами, крім цього, не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи та докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.
В свою чергу, інших доводів, які б могли вплинути на скасування судом за нововиявленими обставинами рішення Шевченківського районного суду м. Львова, ухваленого 08 грудня 2020 року, заявник суду не надав, тому суд прийшов висновку про відмову у задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у даній справі.
Перевіряючи законність оскаржуваної ухвали колегія суддів враховує таке. 
Як вбачається із матеріалів справи рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 08 грудня 2020 року у позові ОСОБА_1 до Aкціонерного  товариства «Львівгаз»,  Товариства з  обмеженою відповідальністю  «Львівгаз збут» про  зобов`язання до  вчинення дій  та відшкодування моральної шкоди – відмовлено.
Додатковим рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 06 жовтня 2021 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Aкціонерного Tовариства «Львівгаз», Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛьвівгазЗбут» про визнання в умовах від`єднання газопостачання по АДРЕСА_2 з 2012 року незаконними та недійсними квитанції про заборгованість ОСОБА_1 як споживача газу та зобов`язання керівників АТ «Львівгаз» та ТзОВ «Львівгаз Збут» припинити зловживання їх монопольним становищем із підробленням незаконних квитанцій про споживання та постачання газу по АДРЕСА_2 і наявності заборгованості у ОСОБА_1 - відмовлено.
Рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 08 грудня 2020 року та додаткове рішення цього ж суду від 06 жовтня 2021 року оскаржувалися в апеляційyому порядку, при цьому постановами Львівського апеляційного суду від 25 лютого 2021 року та від 21 лютого 2022 року залишені без змін.
Іншими словами, рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 08 грудня 2020 року та додаткове рішення цього ж суду від 06 жовтня 2021 року, якими відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні його вимог до АТ «Львівгаз»,  ТзОВ  «Львівгаз збут», набрали законної сили.
У подальшому, ухвалами Верховного Суду від 08.04.2022 та 27.04.2022 ОСОБА_1 відмовлено у відкритті касаційних проваджень на зазначені судові рішення.
Питанню перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами присвячена Глава 3 «Перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами» Розділу 5 у ЦПК України.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.
Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами передбачені ст. 423 ЦПК України.
Згідно із роз`ясненнями, наданими у п. 3 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 30.03.2012 року «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами» нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин. Необхідними умовами нововиявлених обставин є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі. Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.
Перегляд судових рішень, що набрали законної сили за нововиявленими обставинами, є самостійною стадією цивільного процесу, в якій судом перевіряється наявність чи відсутність правових підстав для цього - юридичних фактів, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, хоча їх подання до суду могло потягти ухвалення іншого за змістом судового рішення.        
Зокрема, порядок розгляду заяви визначений ст. 429 ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 цієї статті справа розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом для провадження, у суді тієї інстанції, яка здійснює перегляд. У суді першої інстанції справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.
В свою чергу, предмет позову — це частина позову, яка становить матеріально-правову вимогу позивача до відповідача, щодо якої суд повинен ухвалити рішення.
Підстава позову — це частина позову, яка відображає обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги і докази, що підтверджують кожну обставину, а також наявність підстав для звільнення від доказування.
При визначенні підстави позову як елементу його змісту суд повинен перевірити на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і закону, позивач просить про захист свого права. 
Колегія суддів виходить з того, що предметом спору у даній справі № 466/3579/20, за позовом ОСОБА_4 до  АТ «Львівгаз»,  ТзОВ  «Львівгаз збут» про  зобов`язання до  вчинення дій  та відшкодування моральної шкоди було встановлення на підставі Закону України «Про захист прав споживачів» протиправність дій відповідачів та їх припинення, оскільки такі порушують законне право абонента споживати природний газ, визнати недійсними квитанції, стягнення моральної (немайнової) шкоди у poзмipi 300 000 грн.
В свою чергу, подаючи заяву про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, заявник ОСОБА_1 зазначає, що на момент постановлення судового рішення у даній справі існували істотні для справи обставини, що не були дослідженні судом при розгляді такої, а саме підставою для перегляду зазначає те, що на розгляді Антимонопольного комітету України перебували скарги осіб-пенсіонерів щодо порушених їх прав як споживачів газу, де визнано незаконними дії відповідачів, тобто АТ «Львівгаз»,  ТзОВ  «Львівгаз Збут» та зловживання монопольним становищем на ринку послуг з розподілу природного газу, що, на його думку, прямо і безпосередньо стосується предмету спору його позовних вимог.
При цьому, до заяви долучено інформацію (витяги) з інтернету, без відповідного посилання на ресурс, у якій йдеться про рішення Антимонопольного комітету та Національної комісії, що здійснює регулювання у галузі енергетики та комунальних послуг щодо АТ «Львівгаз», а саме накладення штрафів за зловживання монопольним становищем на ринку розподілу газу та за порушення умов ведення ліцензійної діяльності, при цьому по відношенню до конкретних осіб, які скаржилися на їх діяльність (бездіяльність) (а.с. 56-59).
Поряд з цим, навіть із долученої заявником інформації (витягів) з інтернету вбачається, що одному скаржнику-пенсіонеру було нараховано борг через нібито несанкціоноване втручання в роботу лічильника, а від іншого Львівгаз вимагав відповідну суму штрафів, пені та додаткових нарахувань через нібито несправний лічильник.
Натомість, як зазначалося вище, у даній справі № 466/3579/20 позовні вимоги пред`явлено споживачем ОСОБА_1 і такі фактично стосуються правовідносин, які вже були предметом інших судових розглядів, а саме де визнано неправомірними дії ПАТ «Львівгаз» по припиненню газопостачання до квартири АДРЕСА_1 та визнано за ОСОБА_1 право на споживання газу та опалення його квартири, поряд з цим газопостачання за відповідною адресою не відновлене, а АТ «Львівгаз» подано заяву про встановлення способу і порядку виконання судових рішень, при цьому, для відновлення газопостачання на виконання рішення суду необхідний доступ до квартири, однак згоди щодо доступу до квартири та відновлення газопостачання не досягнуто, також позивач, вважаючи порушеними свої права, просив про відшкодування моральної шкоди.
Іншими словами, правовідносини у даній справі (предмет, підстави та вимоги) є абсолютно іншими ніж ті, на які покликається заявник ОСОБА_1 у світлі перегляду рішення за нововиявленими обставинами, зокрема основною беззаперечною відмінністю є те, що до квартири останнього з 2013 року було припинено подачу газу, яка не відновлена і по сьогоднішній час.
Варто відзначити і те, що відповідні скарги, згідно наданої заявником ОСОБА_1 інформації (витягів) з інтернету, як слідує із самої інформації, були повторними, тобто НКРЕКП та АМКУ уже ухвалювали відповідні рішення та вимагали від облгазу припинити порушення щодо обох конкретних споживачів, однак про такі рішення (попередні) та про їх можливе відношення до даної справи, заявник ОСОБА_1 не зазначає. 
Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з районним судом стосовно того, що обставини, на які покликається заявник ОСОБА_1 , не досліджувалися та не могли досліджуватися у межах даної справи, а також таким суд не міг надавати правову оцінку, оскільки такі не мали та не мають значення для вирішення цього спору, а стосуються конкретних правовідносин та їх суб`єктів, відтак не є нововиявленими обставинами у спірних правовідносинах.
При цьому, переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи та докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом, не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами
Таким чином, має місце суб`єктивне трактування заявником вимог процесуального закону та переоцінка доказів і обставин справи, що не свідчить про нововиявлені обставини у спірних правовідносинах, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду такої, чи обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.
Крім цього, при перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.
Згідно із практикою ЄСПЛ процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, наявність доказу, недоступного раніше, який, однак, міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні, а також те, що цей доказ є вирішальним (пункти 27-34 рішення «Праведная проти росії» від 18 листопада 2004 року).
Наведене дає підстави для висновку про те, що оскаржувана ухвала постановлена з додержанням вимог процесуального законодавства, оскільки заява ОСОБА_1 не містить нововиявлених обставин у розумінні статті 423 ЦПК України та стосується переоцінки доказів та обставин справи, які були належно оцінені та досліджені судом, тому підстави для її скасування у межах доводів апеляційної скарги відсутні.
Окремо колегія суддів зазначає, що одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який вимагає, щоб коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів. Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини новий розгляд справи, провадження у якій було закінчено остаточним рішенням, можливий у зв`язку з нововиявленими обставинами на вимогу сторони провадження лише у разі необхідності виправлення суттєвих помилок правосуддя, коли така процедура застосовується у спосіб, сумісний зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Принцип юридичної визначеності передбачає повагу до остаточного судового рішення та полягає у тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного та обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення іншого рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Желтяков проти України", заява № 4994/04, від 09 червня 2011 року, § § 42-43).
Поряд з цим, таких обставин у справі колегією суддів не встановлено.
З огляду на викладене, апеляційна скарга відповідно до ст. 375 ЦПК України підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції без змін, оскільки постановлена з додержанням норм процесуального права.
Керуючись ст.ст. 258, 259, 367, 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 375, 381, 382, 383 ЦПК України, суд, -
постановив:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 09 червня 2022 року - залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.
Повний текст постанови складений 28 вересня 2021 року.
Головуючий:         А.В. Ніткевич 

Судді:                С.М. Бойко

               С.М. Копняк