Справа № 344/270/22 
Провадження № 33/4808/345/22 
Категорія ст.124 КУпАП 
Головуючий у 1 інстанції Болюк І. І. 
Суддя-доповідач Васильєв 

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2022 року м. Івано-Франківськ
Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Васильєв О.П., 
за участю представника потерпілого адвоката Горина В.М. , захисників  адвокатів Помазановської О.І. та Калинюка Р.С., 
розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою представника потерпілого ОСОБА_1 адвоката Горина В.М. на постанову судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 24 травня 2022 року, якою провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності 
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , працюючого техніком ТОВ “А консенсус”, громадянина України,
за ст.124 КУпАП закрито на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

                                                        в с т а н о в и в :
Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №244749 від 27.12.2021 року ОСОБА_2 звинувачувався в тому, що  27.12.2021 року о 16 год. 24 хв. в с. Стримба по вул. Соборна на автодорозі Н09 262 км, керуючи транспортним засобом марки “MITSUBISHI LANSER”, д.н.з. НОМЕР_1 , перед початком руху, не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод іншим учасникам дорожнього руху, та не стежив за дорожньою обстановкою, чим створив аварійну обстановку для водія транспортного засобу марки “RENAULT MEGAN”, д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_1 та спричинив ДТП. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п.2.3 «б» та п.10.1 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.124 КУпАП.
Постановою судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 24 травня 2022 року справу за звинуваченням ОСОБА_2 за ст.124 КУпАП закрито на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Суд першої інстанції прийшов до висновку, що досліджені в ході судового розгляду справи докази підтверджують факт дорожньо-транспортної пригоди та не доводять винуватість ОСОБА_2 у висунутому обвинуваченні щодо порушення ним правил дорожнього руху, яке спричинило пошкодження транспортних засобів. 
Не погодившись з вказаним рішенням суду адвокат Горин В.М., який діє в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій вважає, що постанова суду є незаконною.
Зазначає, що водієм ОСОБА_2 порушено саме п.п.2.3Б, 10.1 ПДР, на підтвердження чого ним було долучено як доказ копію відео на диску з реєстратора автомобіля потерпілого, а саме: моменту ДТП. 
Апелянт вказує на те, що з відеозапису вбачається, що автомобіль водія ОСОБА_2 перед виїздом на автодорогу Н09 стояв на узбіччі дороги з увімкненим показником повороту ліворуч, в той час як автомобіль потерпілого ОСОБА_1 приблизився до нього на дозволеній швидкості руху і водій ОСОБА_2 перед початком руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод  або небезпеки іншим учасникам руху, здійснив виїзд на частину асфальтного покриття, та розворот ліворуч на 180  градусів. При таких обставинах, потерпілий намагався уникнути зіткнення транспортних засобів, однак погана видимість та ожеледь на дорожньому покритті стали на цьому заваді.
Особливу увагу апелянт звернув на те, що сама ДТП відбулась у зимовий час, в той час коли на дорозі обмежена видимість для усіх учасників руху, тож  водії повинні бути ще більш пильними та уважними при здійсненні будь яких маневрів їзди, чого не було дотримано винуватцем ДТП.
Наголошує на тому, що суд повинен дати об`єктивну оцінку всім доказам у справі з точки зору їх достовірності та степені підтвердження чи спростування обставин, що характеризують діяння особи як правопорушника.
Постанову суду вважає незаконною, яку просить скасувати та прийняти нову постанову, якою визнати винним ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

В судове засідання апеляційної інстанції особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та потерпілий ОСОБА_1 не з`явились, хоча в установленому законом порядку були повідомлені про розгляд провадження. 
Апеляційний суд враховує, що особа, яка притягається до відповідальності та інщі учаснику судового процесу самостійно відповідно до принципу диспозитивності, вирішують питання щодо участі в судовому засіданні суду апеляційної інстанції. 
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, особиста присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та інших учасників судового процесу під час провадження в суді апеляційної інстанції не має такого ж вирішального значення, як в суді першої інстанції. Умови застосування статті 6 Конвенції стосовно провадження в суді апеляційної інстанції залежать від особливостей певного провадження; слід взяти до уваги загалом проведений судовий процес у національній правовій системі, а також роль, яку відіграє у ньому суд апеляційної інстанції (Ермі проти Італії ) При цьому, обвинувачений може відмовитися від свого права брати участь або бути заслуханим в апеляційному провадженні, або прямо, або своєю поведінкою (Кашлев проти Естонії, Хернандес Ройо проти Іспанії).
Апеляційний суд, приймаючи до уваги, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та потерпілий ОСОБА_1 не подали клопотання про відкладення розгляду справи та не повідомили про бажання приймати участь у судовому засіданні, враховуючи що участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та потерпілого є обов`язковою під час розгляду справи в апеляційній інстанції, вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності  ОСОБА_2 та потерпілого ОСОБА_1 .
Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши та дослідивши доводи представника потерпілого адвоката Горина В.М.,  захисників  адвокатів Помазановської О.І. та Калинюка Р.С., апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Так, в суді апеляційної інстанції представник потерпілого ОСОБА_1 адвокат Горин В.М. підтримав доводи апеляційної скарги в повному обсязі та стверджував, що у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди винний тільки водій ОСОБА_2 , який перед початком руху, не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод іншим учасникам дорожнього руху, та не стежив за дорожньою обстановкою, чим створив аварійну ситуацію для водія транспортного засобу марки “RENAULT MEGAN”, д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_1 та спричинив ДТП. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження Вважав, що сукупність наявних у справі доказів , разом із відеозаписом повністю доводять вину ОСОБА_2 у порушенні вимог п.2.3 «б» , п.10.1 Правил дорожнього руху України та вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. 
Захисники  адвокати Помазановська О.І. та Калинюк Р.С. просили відмовити у задоволенні апеляції, оскільки вважають рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим. 
При вирішенні питання про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, апеляційний суд приймає до уваги, що згідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність особи, яка доведена достатніми та незаперечними доказами.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. 
Апеляційний суд звертає увагу на те, що судочинство з розгляду справ про адміністративні правопорушення здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання сторонами їх правових позицій, прав і інтересів засобами, передбаченими законом, а суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
Принцип змагальності ґрунтується на тому переконанні, що протилежність інтересів сторін є найкращою гарантією для забезпечення повноти судового розгляду та встановлення обставин, які мають істотне значення для вирішання питання про доведеність вини у вчиненні адміністративного правопорушення. 
Апеляційним судом у повному обсязі досліджені докази, які містяться в матеріалах справи та були надані сторонами під час розгляду справи в апеляційній інстанції. 
Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №244749 від 27.12.2021 року вбачається, що водій ОСОБА_2 27.12.2021 року о 16 год. 24 хв. в с. Стримба по вул. Соборна на автодорозі Н09 262 км, керуючи транспортним засобом марки “MITSUBISHI LANSER”, д.н.з. НОМЕР_1 , перед початком руху, не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод іншим учасникам дорожнього руху, та не стежив за дорожньою обстановкою, чим створив аварійну обстановку для водія транспортного засобу марки “RENAULT MEGAN”, д.н.з. НОМЕР_2 та спричинив ДТП. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п.2.3 «б» та п.10.1 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.124 КУпАП.
Протокол про адміністративне правопорушення складено уповноваженою особою – поліцейським СРПП Надвірнянського РВП старшим сержантом поліції Кіселюк І.В. із заповненням всіх передбачених граф протоколу та у відповідності до вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015  № 1395.
ОСОБА_2 були роз`яснені його права та обов`язки у відповідності до ст.268 КУпАП та ст. 63 Конституції України та повідомлено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться в Надвірнянському районному суді, ознайомлено зі змістом протоколу про адміністративне правопорушення та вручено копію вказаного протоколу, про що свідчать власноручні підписи ОСОБА_2 
Посвідчення водія у ОСОБА_2 вилучено працівником поліції та видано тимчасовий дозвіл на керування транспортними засобами.
Також в протоколі зазначено потерпілого ОСОБА_1 із його даними щодо місця проживання та власноручним підписом потерпілого.
ОСОБА_2 у відповідній графі протоколу власноручно написав пояснення, що на окремому аркуші додає пояснення, при цьому зазначив в протоколі, що не згідний із протоколом, пошкодження на його транспортному засобі свідчать на порушення водієм автомобіля Рено вимог щодо швидкості транспортного засобу. 
У відповідності до вимог ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення повинна бути зазначена суть адміністративного правопорушення, оскільки конкретність пред`явленого особі обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, забезпечує можливість організувати ефективний захист своїх інтересів. 
Апеляційний суд звертає увагу на те, що відповідно до діючого КУпАП, справа розглядається в межах адміністративного обвинувачення, що міститься в протоколі про адміністративне правопорушення у зв`язку з  чим встановлення інших обставин, які знаходяться за межами обвинувачення та погіршують становище особи, яка притягається до адміністративної відповідальності є неприпустимим, оскільки порушує право на захист від конкретного обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення. 
Відповідно до п. 1  ст. 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод,  кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. 
В своїх судових рішеннях Європейський Суд з прав людини неодноразово вказував на те, що формулювання обвинувачення є важливою умовою справедливого та об`єктивного судового розгляду.
Зокрема, в рішенні у справі "Ващенко проти України" Європейський суд вказав, що «"обвинувачення" для цілей пункту 1 статті 6 може бути визначене як офіційне доведення до відома особи компетентним органом твердження про вчинення цією особою правопорушення, яке нормою загального характеру визнається осудним і за яке встановлюється відповідальність карного та попереджувального характеру». 
В рішенні у справі «Маттоціа проти Італії" Європейський Суд зазначив, що надані обвинуваченому дані, повинні бути достатніми для повного розуміння останнім суті висунутого проти нього обвинувачення, що є необхідним для підготовки адекватного захисту. 
В рішенні  у справі "Абрамян проти Росії" Європейський  Суд зробив висновок про те, що «деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення».
Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_2 обвинувачується в тому, що керуючи транспортним засобом, перед початком дорожнього руху , не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод іншим учасникам дорожнього руху. 
За таких обставин в судовому засіданні апеляційної інстанції необхідно встановити, чи дійсно ОСОБА_3 , керуючи транспортним засобом перед початком руху, не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод іншим учасникам дорожнього руху, та не стежив за дорожньою обстановкою, чим створив аварійну обстановку для водія транспортного засобу марки “RENAULT MEGAN”, д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_1 та спричинив ДТП. 
Відповідно до вимог ст.ст.280 та 283 КУпАП, при розгляді справи про адміністративні правопорушення суддя зобов`язаний з`ясувати чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, необхідні для правильного вирішення справи. Постанова судді повинна бути законною і обґрунтованою.
Апеляційний суд звертає увагу на те, що при розгляді вказаною справи суд повинен встановити чи доведена вина особи, яка притягається до адміністративної відповідальності у вчиненні адміністративного правопорушення і не встановлює винуватість учасників дорожньо-транспортної пригоди у її вчиненні. 
Апеляційний суд звертає увагу на те, що у випадку виникнення дорожньо-транспортної пригоди за участю декількох водіїв наявність чи відсутність в їх діях складу адміністративного правопорушення, потребує встановлення причинного зв`язку між діянням (порушенням правил безпеки дорожнього руху) кожного з них та наслідками, що настали, тобто з`ясування ступеню участі (внеску) кожного з них у спричинення злочинного наслідку.
Відповідно до п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України у постанові № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» у випадках, коли передбачені ст.286 КК України суспільно небезпечні наслідки настали через порушення правил безпеки дорожнього руху двома водіями транспортних засобів, потрібно з`ясовувати характер порушень, які допустив кожний з них, а також чи не було причиною порушення зазначених правил одним водієм їх недодержання іншим і чи мав перший можливість уникнути дорожньо-транспортної події та її наслідків. Виключається кримінальна відповідальність особи, яка порушила правила дорожнього руху вимушено, через створення аварійної ситуації іншою особою, яка керувала транспортним засобом.
Разом з тим, апеляційний суд розглядає справу тільки в межах обвинувачення, яке висунуте ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП і не надає правову оцінку діям іншим учасників дорожньо-транспортної пригоди, які не притягуються до адміністративної відповідальності. 
Апеляційний суд звертає увагу на те, що під аварійною обстановкою необхідно розуміти ситуацію, за якої інші учасники дорожнього руху були змушені різко змінити швидкість, напрямок руху або вжити інших заходів щодо забезпечення особистої безпеки або безпеки інших громадян.
До матеріалів справи долучено письмові пояснення потерпілого ОСОБА_1 , надані після ДТП працівнику поліції, відповідно до яких останній зазначив, що 27.12.2021 року рухався своїм транспортним засобом в с. Стримба зі швидкістю близько 50 км/год. і біля дороги побачив припаркований автомобіль Мітсубісі Лансер чорного кольору із увімкненим лівим покажчиком повороту на узбіччі дороги. Наблизившись до вказаного автомобіля, водій якого здійснив різкий маневр повороту ліворуч із крайньої правої полоси і він застосував екстрене гальмування, після чого його автомобіль в`їхав в автомобіль Мітсубісі. Пояснення підписані потерпілим власноручно.
До матеріалів справи долучено письмові пояснення ОСОБА_2 надані працівнику поліції після ДТП, у відповідності до яких зазначив, що 27.12.2021 року виїхав з узбіччя, проїхавши 10 метрів у напрямку до смт. Делятин, завчасно увімкнувши світловий лівий покажчик повороту і дозволеному дорожньою розміткою місці, почав здійснювати маневр повороту ліворуч і, перебуваючи перпендикулярному положенні відносно дороги, відчув удар у задню  ліву частину автомобіля, після чого його автомобіль розвернуло у напрямок м. Надвірна. По прибуттю на місце ДТП, працівник поліції засвідчив, що на відеозаписі відео реєстратора з автомобіля іншого учасника ДТП видно, що він зіткнувся із задньою лівою частиною його автомобіля не дотримавшись безпечної дистанції. Пояснення написані ОСОБА_2 власноручно, в чому останній розписався.
Апеляційний суд звертає увагу на те, що у долученій до протоколу про адміністративне правопорушення схемі ДТП від 27.12.2021 року  складеній о 16 год. 24 хв. (а.с.2) зафіксоване розташування транспортних засобів “MITSUBISHI LANSER”, д.н.з. НОМЕР_1 ,  та “RENAULT MEGAN”, д.н.з. НОМЕР_2 , після дорожньо-транспортної пригоди, відповідні результати виміру відстаней, які мають значення для встановлення обставин дорожньо-транспортної пригоди та зазначені механічні пошкодження транспортних засобів, отримані внаслідок ДТП.
Апеляційний суд звертає увагу на те, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та потерпілий ОСОБА_1 , повністю погодились з розмірами зазначених відстаней, які були встановлені під час складання схеми працівником поліції та дозволяють встановити розташування транспортних засобів після дорожньо-транспортної пригоди. 
Зі схеми місця ДТП вбачається, що ширина дороги з одностороннім рухом становить 7.50 метрів, з чого можна зробити висновок, що ширина дороги в одному напрямку становить 3 метрів 55 см..
Із даних, зафіксованих на план схемі ДТП  зображено під номером 3 рух напрямку автомобіля “MITSUBISHI LANSER”, д.н.з. НОМЕР_1 ,, а саме: розворот з правої полоси руху, під керуванням ОСОБА_2 та розташування транспортного засобу після ДТП, яке було розвернуто у бік міста Надвірна. Зі схеми ДТП видно, що даний автомобіль частково знаходиться на узбіччі дороги , до якого ОСОБА_2 здійснював поворот.
Розташування правого переднього колеса автомобіля “RENAULT MEGAN”, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 становить 2.4 м від правої сторони дороги в напрямку с. Стримба, а розташування лівого заднього колеса від правого краю дороги – 2.80 м., що у співвідношенні ширини дороги 3.75 ширини дороги руху в одному напрямку, свідчить про те, що автомобіль “RENAULT MEGAN”, д.н.з. НОМЕР_2 , знаходився на смузі  руху, на якій останній здійснював керування транспортним засобом. Зі змісту схеми дорожньо-транспортної пригоди вбачається, що зіткнення транспортних засобів відбулось на лінії , яка розподіляє потоки транспортних засобів протилежних напрямків. 
До вищевказаної схеми дорожньо-транспортної пригоди долучено перелік видимих (зовнішніх) пошкоджень транспортних засобів, отриманих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, відповідно до якого в автомобілі “MITSUBISHI LANSER”, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2   пошкоджено лако-фарбове покриття заднього бампера, заднього лівого крила, кришки бензобака, розбитий задній лівий стоп, пошкоджено ліве заднє колесо; в автомобілі “RENAULT MEGAN”, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , пошкоджено лако-фарбове покриття бампера переднього капота, лівого переднього крила, розбита решітка радіатора, передня ліва фара та передня ліва туманки. 

Відповідно до статті 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, судом апеляційної інстанції були досліджені відеозаписи з відео реєстратора автомобіля “RENAULT MEGAN”, д.н.з. НОМЕР_2 , яке надано апелянтом в судовому засіданні суду першої інстанції.
Апеляційним судом було встановлено, що вищевказані відеозаписи дійсно стосуються обставин дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 27.12.2021 року за участю ОСОБА_2 , який керував транспортним засобом марки “MITSUBISHI LANSER”, д.н.з. НОМЕР_1 та за участю потерпілого ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом марки “RENAULT MEGAN”, д.н.з. НОМЕР_2 . 
Перегляд вищевказаного відеозапису дозволяє об`єктивно встановити послідовність подій та дії кожного із учасників дорожнього руху, умови дорожньої обстановки і стан дорожнього покриття, механізм дорожньо-транспортної пригоди та її наслідки, місце зіткнення транспортних засобів та інші обставини, які мають істотне значення для правильного розгляду справи.  
У відповідності до п. 11.1 ПДР України кількість смуг на проїзній частині для руху нерейкових транспортних засобів визначається дорожньою розміткою або дорожніми знаками 5.16, 5.17.1, 5.17.2, а за їх відсутності – самими водіями з урахуванням ширини проїзної частини відповідного напрямку руху, габаритів транспортних засобів і безпечних інтервалів між ними.
Дані відеозапису свідчать про те, що на вказаній ділянці дороги дорожня розмітка присутня, що дозволяє встановити, що дорога містила по одній смузі руху в одному напрямку. До зіткнення транспортних засобів та виконання транспортним засобом марки “MITSUBISHI LANSER”, д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_2 повороту ліворуч, останні рухалися в одному напрямку.
Вказаний відеозапис також свідчить про те, що транспортний засіб марки “MITSUBISHI LANSER”, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , перебуваючи на узбіччі  та знаходячись на достатньо великій відстані від транспортного засобу марки “RENAULT MEGAN”, д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 , завчасно включивши світловий показник повороту ліворуч, виїхав на проїзну частину дороги та почав рухатись у попутному напрямку. Після чого, проїхавши певну відстань та завчасно включивши поворот ліворуч, водій транспортного засобу марки “MITSUBISHI LANSER”, д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_2 розпочав виконувати поворот ліворуч (разворот), в той час коли водій автомобіля “RENAULT MEGAN”, д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_1 вже виконував обгін транспортного засобу. 
Вищевказаний відеозапис свідчить про те, що дорожньо-транспортна пригода сталася  коли водій транспортного засобу марки “MITSUBISHI LANSER”, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 розпочав виконувати маневр повороту ліворуч. 
Зокрема, дані відеозапису дозволяють встановити, що  зіткнення транспортних засобів сталося через певний проміжок часу, який пройшов після початку руху транспортного засобу марки “MITSUBISHI LANSER”, під керуванням ОСОБА_2 і виїзду на проїзну частину дороги та який складає не менш ніж 9,5 сек. 
Вищевказані обставини свідчать про те, що водій транспортного засобу марки “MITSUBISHI LANSER”, д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_2 , перед початком руху, повністю переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод іншим учасникам дорожнього руху, стежив за дорожньою обстановкою та не допускав порушень вимог п.2.3 «б» та п.10.1 Правил дорожнього руху України. 
Дані відеозапису свідчать про те, що на момент коли водій автомобіля марки “MITSUBISHI LANSER”, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 змінив напрямок руху і розпочав маневр повороту ліворуч, автомобіль під керуванням ОСОБА_1 вже розпочав виконував обгін та частково знаходився на зустрічній смузі руху.
Вищевказаним відеозаписом з відео реєстратора автомобіля зафіксовано, як водій автомобіля “RENAULT MEGAN”, д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_1 рухається  ближче до роздільної смуги на дорозі із одностороннім рухом, яка має одну смугу для руху в одному напрямку, та намагається виконати обгін автомобіля під керуванням ОСОБА_2 
Апеляційний суд звертає увагу на те, що відповідно до обвинувачення, ОСОБА_2 звинувачується в тому, що перед початком руху водій не переконався в тому, що це буде безпечним. 
Апеляційний суд звертає увагу на те, що в межах провадження матеріалів справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ст.124 КУпАП, апеляційний суд не може вийти за межі пред`явленого обвинувачення, яке висунуте відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 244749 від 27.12.2021 року. 
Відповідно до п. 2.3б ПДР, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.
Відповідно до п. 10.1. Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.
Апеляційний суд позбавлений належним чином перевірити доводи про те, що дії водія транспортного засобу марки “MITSUBISHI LANSER”, д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_2 під час виконання ним повороту ліворуч( розвороту), не відповідали вимогам п.2.3 «б» та п.10.1 Правил дорожнього руху України, оскільки такі доводи явно виходять за межі висунутого обвинувачення і можуть бути перевірені в порядку цивільного судочинства при вирішанні  питання про відшкодування завданою шкоди. 
Апеляційний суд, проаналізувавши сукупність досліджених доказів, приходить до висновку про недоведеність вини ОСОБА_2 у порушенні ним вимог п.2.3 «б» та п.10.1 Правил дорожнього руху України перед початком руху транспортного засобу та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Апеляційний суд, вислухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши сукупність наявних у справі доказів, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до висновку про недоведеність обвинувачення, яке висунуто ОСОБА_2 в протоколі про адміністративне правопорушення про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. 
Приймаючи до уваги, що особливості діючого КУпАП апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано закрив  провадження по справі на  підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
Апеляційний суд звертає увагу на те, що у випадку наявності спору щодо відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, питання про винуватість учасників дорожньо-транспортної пригоди у її вчиненні може бути вирішено в порядку цивільного судочинства. 

Керуючись ст. 294 КУпАП,  апеляційний суд , -
                                                            п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу представника потерпілого адвоката Горина В.М. залишити без задоволення.  
Постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 24 травня 2022 року щодо ОСОБА_2 залишити без змін. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення. 

Суддя Івано-Франківського
Апеляційного суду                                                                                О.П. Васильєв